### דפוסים

שפת בקרת הגישה מיישמת את הדפוסים הבאים:

- מחרוזת שמתחילה ב- '.' דמות. שם מארח מותאם אם הרכיבים האחרונים בשמו תואמים לתבנית שצוינה. לדוגמה, התבנית '.tue.nl' תואמת את שם המארח 'wzv.win.tue.nl'.
- מחרוזת שמסתיימת ב- '.' דמות. כתובת מארח תואמת אם השדות המספריים הראשונים שלה תואמים למחרוזת הנתונה. לדוגמה, התבנית '131.155'. תואם את הכתובת של (כמעט) כל מארח ברשת אוניברסיטת איינדהובן (131.155.xx).
- מחרוזת המתחילה בתו '@' מתייחסת כשם קבוצת Net (לשעבר YP). שם מארח מותאם אם הוא חבר מארח בקבוצה נטו שצוינה. ההתאמות של Netgroup אינן נתמכות בשמות של תהליכי דמון או עבור שמות משתמשים של לקוח.
- ביטוי של הטופס 'nnnn / mmmm' מתפרש כצמד 'רשת / מסכה'. כתובת מארח IPv4 תואמת אם 'רשת' שווה לנקודה החזיתית של הכתובת ול"מסיכה ". לדוגמה, דפוס הרשת / מסכה '131.155.72.0/255.255.254.0' תואם לכל כתובת בטווח '131.155.72.0' עד '131.155.73.255'.
- ביטוי של הטופס '[n: n: n: n: n: n: n: n] / m' מתפרש כצמד '[net]/prefixlen'. כתובת מארח IPv6 תואמת אם קטעי 'קידומת' של 'רשת' שווים לקטעי 'קידומת הקידמה' של הכתובת. לדוגמה, התבנית [net]/prefixlen '[3ffe: 505: 2: 1 ::]/64' תואמת לכל כתובת בטווח '3ffe: 505: 2: 1:'? דרך '3ffe: 505: 2: 1: ffff: ffff: ffff: ffff'.
- מחרוזת שמתחילה בתו '/' מתייחסת כשם קובץ. שם מארח או כתובת מותאמים אם הם תואמים לכל שם מארח או תבנית כתובת המופיעים בקובץ שצוין. פורמט הקובץ הוא אפס או יותר שורות עם דפוסי שם מארח או כתובת מארח או יותר מופרדים על ידי מרחב לבן. ניתן להשתמש בדפוס שם קובץ בכל מקום בו ניתן להשתמש בשם מארח או בתבנית כתובת.
- Wildcards '*' ו- '?' ניתן להשתמש כדי להתאים שמות מארחים או כתובות IP. לא ניתן להשתמש בשיטת התאמה זו בשילוב עם התאמת 'רשת / מסכה', התאמת שם מארח המתחילה ב- '.' או התאמת כתובת IP המסתיימת ב- '.'.

### Wildcards

שפת בקרת הגישה תומכת בכמויות ברורות מפורשות:

את כל | התו כללי האוניברסלי, תמיד תואם.
מקומי | מתאים לכל מארח ששמו אינו מכיל תו נקודה.
לא ידוע | מתאים לכל משתמש ששמו אינו ידוע, ומתאים לכל מארח ששמו או הכתובת אינם ידועים. יש להשתמש בדפוס זה בזהירות: שמות מארחים עשויים להיות לא זמינים בגלל בעיות שרת שמות זמניות. כתובת רשת לא תהיה זמינה כאשר התוכנה לא מצליחה להבין עם סוג הרשת שהיא מדברת.
ידוע | מתאים לכל משתמש ששמו ידוע, ומתאים לכל מארח ששמו וכתובתו ידועים. יש להשתמש בדפוס זה בזהירות: שמות מארחים עשויים להיות לא זמינים בגלל בעיות שרת שמות זמניות. כתובת רשת לא תהיה זמינה כאשר התוכנה לא מצליחה להבין עם סוג הרשת שהיא מדברת.
פרנוויד | מתאים לכל מארח ששמו אינו תואם את הכתובת שלו. כאשר tcpd בנוי עם -DPARANOID (מצב ברירת מחדל), הוא מפיל בקשות מלקוחות כאלה עוד לפני שבוחנים את טבלאות בקרת הגישה. בנה ללא DPARANOID כשרוצים שליטה רבה יותר על בקשות כאלה.

### מפעילים

למעט שימוש מיועד הוא בטופס: 'list_1 EXCEPT list_2'; מבנה זה תואם לכל מה שמתאים לרשימה_1 אלא אם כן הוא תואם לרשימה_2. ניתן להשתמש במפעיל EXCEPT ברשימות daemon_ וברשימות client. ניתן לקנן את מפעיל ה- EXCEPT: אם שפת הבקרה תאפשר שימוש בסוגריים, 'A EXCEPT b EXCEPT c' ינתח כ- '(EXCEPT (b EXCEPT c))'.

### פקודות מעטפת

אם כלל בקרת הגישה בהתאמה ראשונה מכיל פקודת מעטפת, פקודה זו כפופה ל% החלפות (ראה סעיף הבא). התוצאה מופעלת בתהליך ילד /bin/sh עם כניסה, פלט ושגיאה סטנדרטיים המחוברים ל- /dev/null. ציין '&' בסוף הפקודה אם אינך רוצה לחכות עד שהיא תושלם.

פקודות מעטפת לא צריכות להסתמך על הגדרת PATH של הכניסה. במקום זאת עליהם להשתמש בשמות נתיבים מוחלטים, או שהם צריכים להתחיל עם הצהרה מפורשת PATH = אי-פעם.

### % הרחבות

ההרחבות הבאות זמינות בפקודות מעטפת:

%a (%A) | כתובת המארח של הלקוח (השרת).
%c | פרטי לקוח: user@host, user@address, שם מארח או סתם כתובת, תלוי בכמות המידע הזמין.
%d | שם תהליך הדמון (ערך argv[0]).
%h (%H) | שם המארח או הכתובת של הלקוח (השרת), אם שם המארח אינו זמין.
%n (%N) | שם המארח של הלקוח (השרת) (או "לא ידוע" או "פרנואידי").
%p | מזהה תהליך הדמון.
%s | פרטי שרת: daemon@host, daemon@address, או סתם שם דמון, תלוי בכמות המידע הזמין.
%u | שם המשתמש של הלקוח (או "לא ידוע").
%% | מתרחב לסינגל%? דמות.

תווים ב-%הרחבות שעלולות לבלבל את הקליפה מוחלפים על ידי קו תחתון.