Projekter giver en måde at håndhæve grænser for ressourceforbrug for forskellige brugere og grupper. De kan bruges til at begrænse antallet af filer, en proces kan åbne, det er maksimal filstørrelse, CPU-brug, hukommelsestildeling og mere.

Hver proces og bruger hører til et eller flere projekter. En brugers indledende projekt er bestemt ved login tid og vil enten være `standard` eller projektet indstillet i afsnittet Brugerattributter i dette modul. Brugere kan skifte til forskellige projekter ved hjælp af kommandoen `newtask` .

Hvert projekt har en liste over brugere og grupper, der har adgang til det, for eksempel ved at skifte til det med kommandoen `newtask` . Bare fordi en bruger er medlem af et projekt, betyder det ikke nødvendigvis, at han automatisk hører til det på loginstidspunktet - dette skal indstilles i afsnittet Brugerattributter .

De vigtigste egenskaber ved et projekt er de ressourcegrænser, der gælder for dets medlemsbrugere. Hver har følgende attributter:

ressource
  Ressourcen, den kontrollerer, såsom `process.max-file-deskriptor` for den maksimale oprettelige filstørrelse, eller `process.max-cpu-tid` for den mængde CPU-tid, en proces kan forbruge.
Ressource type
  Bestemmer, hvem der kan ændre denne ressourcegrænse, og er næsten altid indstillet til Privileged . Denne attribut er valgfri - hvis <Ingen> er valgt, vil systemets globale grænse for ressourcen anvendes i stedet. Betydningen af de andre indstillinger er:
  - Priviligerede - Kan kun ændres af privilegerede (superbruger) opkaldere.
  - System - Fast for varigheden af operativsysteminstansen.
  - Grundlæggende - Kan ændres af ejeren af opkaldsprocessen.
Øverste grænse
  Den øverste grænse for brug, som en proces får lov til at forbruge, før handlingen udløses. Dette indtastes i byte, sekunder eller antal tråde, afhængigt af ressourcetypen.
Handling, når det overskrides
  Bestemmer, hvad der sker med en proces, der overskrider grænsen. Dette er typisk indstillet til Afvis , hvilket blot får systemopkaldet, der forsøgte at overskride grænsen til at mislykkes. Valgmulighederne til at sende et signal til den fornærmede proces kan imidlertid også være nyttige.