### Introducere în NFS

NFS este protocolul standard de partajare a fișierelor utilizat de sistemele Unix. NFS permite unui sistem să exporte un director din rețea către una sau mai multe alte gazde, permițând utilizatorilor și programelor de pe aceste gazde să acceseze fișiere exportate, de parcă ar fi locale.

Un server NFS este un sistem care exportă unul sau mai multe directoare, în timp ce un client NFS este un sistem care montează unul sau mai multe directoare de pe un server. O gazdă poate fi atât un server NFS, cât și un client al altor servere.

Un server controlează ce clienți pot monta un director exportat verificând adresa IP a clientului pe o listă de gazde permise pentru directorul solicitat. Serverul poate, de asemenea, desemna un export numai în citire sau numai în citire pentru anumiți clienți.

Spre deosebire de alte sisteme de fișiere de rețea, un client NFS nu trebuie să se conecteze la server atunci când se montează un director exportat. Serverul are încredere în client să autentifice utilizatorii și să furnizeze ID-ul utilizatorului curent atunci când accesează fișierele exportate. Astfel, ar trebui să permiteți gazdelor clientului în care aveți încredere să montați directoarele exportate.