Območje območij v Solarisu nudi izolirano okolje za izvajanje aplikacij. Procesi, ki tečejo v območju, ne morejo nadzorovati ali posegati v druge dejavnosti v sistemu. Dostop do drugih procesov, omrežnih vmesnikov, datotečnih sistemov, naprav in medprocesnih komunikacijskih naprav je omejen, da se prepreči interakcija med procesi na različnih območjih.

Območja zagotavljajo odličen način ustvarjanja virtualnih sistemov, do katerih lahko ljudje dobijo popoln korenski dostop, ne da bi pri tem ogrozili integriteto resničnega sistema ali drugih con. Uporabljajo jih lahko tudi za razdelitev enotnega zmogljivega sistema na več virtualnih strežnikov, na primer za zagon testiranja in proizvodnih aplikacijskih okolij.

Vsaka cona ima svoj korenski imenik, na katerega so postopki, ki se izvajajo v coni, omejeni. To je podobno kot običajni objekt Unix chroot, vendar je veliko enostavnejša za nastavitev, saj se vsi potrebni sistemski knjižnici in programski imeniki pri ustvarjanju samodejno povežejo v cono.

Virtualnim omrežnim vmesnikom je mogoče dodeliti cone, da jim dajo svoje lastne naslove IP, tako da se različni strežniki lahko izvajajo v različnih conah, tako kot bi lahko bili v več fizičnih sistemih.

Ta modul vam omogoča, da ustvarite cone, jih zaženete in znova zaženete neodvisno od glavnega operacijskega sistema ter upravljate njihove omrežne vmesnike, imenike paketov, datotečne sisteme in druge atribute.