Facilitatea zonelor din Solaris oferă un mediu izolat pentru rularea aplicațiilor. Procesele care rulează într-o zonă sunt împiedicate să monitorizeze sau să interfereze cu alte activități din sistem. Accesul la alte procese, interfețe de rețea, sisteme de fișiere, dispozitive și facilități de comunicare între procese sunt restricționate pentru a preveni interacțiunea dintre procesele din diferite zone.

Zonele oferă un mod excelent de creare a sistemelor virtuale la care oamenilor li se poate oferi acces complet la rădăcină, fără a compromite integritatea sistemului real sau a altor zone. De asemenea, pot fi utilizate pentru a partiționa un singur sistem puternic în mai multe servere virtuale, de exemplu, pentru a rula teste și medii de aplicații de producție.

Fiecare zonă are propriul său director root la care procesele care rulează în zonă sunt restricționate. Acest lucru este similar cu funcția standard chroot Unix, dar este mult mai simplu de configurat, deoarece toate bibliotecile de sistem necesare și directoarele de programe sunt legate automat în zonă atunci când este creată.

Interfețele de rețea virtuală pot fi alocate zonelor pentru a le oferi propriile lor adrese IP, astfel încât diferite servere pot fi rulate în zone diferite, așa cum ar putea fi pe mai multe sisteme fizice.

Acest modul vă permite să creați zone, să le porniți și să le reporniți independent de sistemul de operare principal și să le gestionați interfețele de rețea, directoarele de pachete, sistemele de fișiere și alte atribute.