% Linux Installation and Getting Started    -*- TeX -*-
% chap-sysadm.tex
% Copyright (c) 1993 by Matt Welsh and Lars Wirzenius
%
% This file is freely redistributable, but you must preserve this copyright 
% notice on all copies, and it must be distributed only as part of "Linux 
% Installation and Getting Started". This file's use is covered by
% the copyright for the entire document, in the file "copyright.tex".
%
% Copyright (c) 1998 by Specialized Systems Consultants Inc. 
% <ligs@ssc.com>

\section{Zaganjanje sistema}
%\markboth{Sistemsko upravljanje}{Zaganjanje sistema}
\label{sec-bootfloppy} %% legacy of deleted sub-hed -- rk

Nekateri ljudje zaganjajo Linux z diskete, ki vsebuje kopijo jedra za
Linux.  To jedro ima vkodirano korensko particijo Linuxa, zato ve, kje
mora iskati korenski datotečni sistem.  Takšne vrste je na primer
disketa, ki jo Slackware ustvari med namestitvijo.

Za ustvarjanje vaše lastne zagonske diskete poiščite sliko jedra na
vašem trdem disku.  Morala bi biti v datoteki \texttt{/vmlinuz} ali
\texttt{/vmlinux}.  V nekaterih namestitvah je \texttt{/vmlinuz}
simbolna povezava na pravo jedro, zato boste morda morali izslediti
jedro s sledenjem povezavam.

Ko enkrat veste, kje je jedro, nastavite korensko napravo slike jedra
na ime vaše korenske particije Linuxa z ukazom \texttt{rdev}.
Skladnja za uporabo tega ukaza je
\begin{tscreen}
rdev \cparam{ime-jedra} \cparam{korenska-naprava}
\end{tscreen}
kjer je \textsl{ime-jedra} ime slike jedra in
\textsl{korenska-naprava} ime korenske particije Linuxa.  Na primer,
za nastavitev korenske naprave v jedru \texttt{/vmlinuz} na
\texttt{/dev/hda2}, uporabite ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{rdev /vmlinuz /dev/hda2}
\end{tscreen}
Ukaz \texttt{rdev} lahko nastavlja tudi druge izbire v jedru,
kot je privzeti način SVGA za uporabo ob zagonu.  Ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{rdev -h}
\end{tscreen}
izpiše sporočilo s pomočjo na zaslon.  Ko usposobite korensko napravo
(angl.\ root device), preprosto prekopirajte sliko jedra na disketo.
Pred kopiranjem podatkov na katerokoli disketo je vendarle dobra
zamisel, da uporabite pripomoček MS-DOS-a \texttt{FORMAT.COM} ali
program \texttt{fdformat} v Linuxu za formatiranje diskete.  To zapiše
informacije o sektorjih in sledeh, ki so ustrezne za kapaciteto
diskete.

Disketni formati in gonilniki naprav zanje so nadalje obravnavani,
začenši s stranjo~\pageref{sec-backfloppy}.

Datoteke gonilnikov naprav, kot je bilo že omenjeno, počivajo v
imeniku \texttt{/dev}.  Za prepis jedra iz datoteke \texttt{/vmlinuz}
na disketo v \texttt{/dev/fd0} uporabite ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{cp /vmlinuz /dev/fd0}
\end{tscreen}
Ta disketa bi zdaj morala pognati Linux.

\subsection{Uporaba nalagalnika LILO}\label{sec-lilo}

LILO je ločen zagonski nalagalnik, ki počiva na vašem trdem disku.
Izvede se le, ko zaganja sistem s trdega pogona in lahko samodejno
zažene Linux iz slike jedra, shranjene tam.

LILO se lahko uporablja kot prvostopenjski zagonski nalagalnik za
precej operacijskih sistemov, kar vam omogoča, da ob zagonu izberete
operacijski sistem kot je Linux ali MS-DOS.  Z uporabo LILO se zažene
privzeti operacijski sistem, razen če med zagonskim zaporedjem
pritisnete \key{Shift} ali je podano navodilo za pozornik
\texttt{prompt} v datoteki \texttt{lilo.conf}.  V obeh primerih vam bo
priskrbljen zagonski pozornik, kjer vpišete ime operacijskega sistema,
ki naj se požene (kot >>\texttt{linux}<< ali >>\texttt{msdos}<<).  Če
v zagonskem pozorniku pritisnete \key{Tab}, se prikaže seznam
operacijskih sistemov, ki jih pozna sistem LILO.

Najpreprostejši način za namestitev nalagalnika LILO je ureditev
nastavitvene datoteke \texttt{/etc/lilo.conf}.  Ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{/sbin/lilo}
\end{tscreen}
prepiše spremenjeno nastavitev \texttt{lilo.conf} na zagonski sektor
trdega diska in se mora pognati vsakič, ko spremenite \texttt{lilo.conf}.

Nastavitvena datoteka za LILO vsebuje >>kitico<< za vsak operacijski
sistem, ki ga želite zagnati.  Najboljši način za demonstracijo tega
je s primerom.  Datoteka \texttt{lilo.conf} spodaj je za sistem, ki
ima korensko particijo Linuxa na \texttt{/dev/hda1} in particijo za
MS-DOS na \texttt{/dev/hda2}.

\begin{tscreen}
\begin{verbatim}
# Naroči LILU naj spremeni zagonski zapis na /dev/hda (prvi
# trdi pogon ne-SCSI).  Če ne zaganjate iz pogona /dev/hda,
# spremenite naslednjo vrstico.
boot = /dev/hda

# Nastavi zdrav grafični način.
vga = normal

# Nastavi premor v mili-sekundah.  To je čas, ki ga imate
# za pritisk tipke 'SHIFT', da se prikaže pozornik LILO:,
# če niste določili navodila 'prompt'.
delay = 60

# Ime zagonskega nalagalnika.  Ni razloga za spreminjanje
# tega, razen če ste resno hekali po nalagalniku LILO.
install = /boot/boot.b

# To prisili LILO, da vas vpraša, kateri OS bi radi pognali.
# Tipka 'TAB' v pozorniku LILO: bo izpisala seznam OS-ov,
# dostopnih za zagon, glede na imena, našteta v spodnjem
# navodilu 'label='.
prompt

# Naj LILO izvede nekatere optimalizacije.
compact

# Kitica za korensko particijo Linuxa na /dev/hda1.
image = /vmlinuz     # Lokacija jedra
   label = linux     # Ime OS-a (za zagonski menu LILA)
   root = /dev/hda1  # Lokacija korenske particije
   read-only         # Priklopi le za branje

# Kitica za particijo MSDOS-a na /dev/hda2.
other = /dev/hda2    # Lokacija particije
   table = /dev/hda  # Lokacija particijske tabele za /dev/hda2 
   label = msdos     # Ime OS-a (za zagonski menu)
\end{verbatim}
\end{tscreen}

Kitica o prvem operacijskem sistemu določa privzeti operacijski
sistem, ki naj ga LILO zažene.  Vedite tudi, da ni razloga, da bi z
\texttt{rdev} določili korensko particijo v sliki jedra, če
uporabljate vrstico >>\texttt{root =}<<.  LILO to nastavi ob zagonu
sistema.

Namestitveni program za Microsoft Windows '95 prepiše zagonski
upravljalnik LILO.  Če boste po namestitvi LILA namestili na vašem
sistemu Windows '95, se prepričajte, da boste najprej ustvarili
zagonsko disketo (glejte razdelek~\ref{sec-bootfloppy}).  Z zagonsko
disketo lahko poženete Linux in ponovno namestite LILO, ko se
namestitev Windows '95 konča.  To se naredi preprosto kot root z
vnosom ukaza \texttt{/sbin/lilo}, enako kot v zgornjem koraku.
Particije z Windows '95 se lahko nastavijo tako, da se zaženejo z
nalagalnikom LILO z uporabo enakih vnosov v \texttt{lilo.conf} kot
tistih za zagon s particije MS-DOS.

Več podatkov o nalagalniku LILO boste našli v \emph{Linux FAQ}
(glejte dodatek~\ref{app-info}), vključno s tem, kako uporabljati LILO
za zagon z zagonskim upravljalnikom Boot Manager sistema OS/2.
