% Debian installation
% Copyright (c) 1998 by Specialized Systems Consultants Inc. 
% <ligs@ssc.com>


\section{Debian GNU/Linux}
%\markboth{Pridobitev in namestitev Linuxa}{Debian GNU/Linux}
\label{debian-installation}
\index{distribucija!Debian GNU/Linux|(}
\index{Debian|see{distribucija}}

\emph{Ta razdelek o distribuciji Debian GNU/Linux je napisal Boris Beletsky.}

\subsection{Namestitvene lastnosti distribucije Debian GNU/Linux}

\begin{tabular}{ll}
Odvisnosti:                     & da \\
Namestitvene zagonske metode:   & disketa \\
Namestitvene metode:            & CD, trdi disk, NFS, FTP \\
Inicializacija sistema:         & Sys V \texttt{init} \\
Zahtevnost namestitve:          & izziv \\
Grafična upravljalska orodja:   & ne \\
Namestitveni pripomoček:        & \texttt{dselect} \\
Pripomoček vzdrževanja paketov: & \texttt{dselect/dpkg} \\
\end{tabular}

\subsection{Pridobitev slik disket}

Če imate hiter in poceni dostop do Interneta, je najboljši
način za pridobitev Debiana po anonimnem FTP-ju (glejte
dodatek~\ref{app-ftp}).  Domače mesto za FTP distribucije
Debian je v imeniku \texttt{ftp://ftp.debian.org/pub/debian}.
Struktura arhiva distribucije Debian je opisana v
tabeli~\ref{table-debian-archive-structure}.

\begin{table}\small
\begin{tabular}{|l|p{52mm}|} \hline
\textbf{Imenik} 			& \textbf{Vsebina} \\
\hline
\texttt{./stable/}                      & Zadnja stabilna izdaja Debian. \\
\texttt{./stable/binary-i386}           & Paketi Debian za arhitekturo
   Intel i386. \\
\texttt{./stable/disks-i386}            & Zagonske in korenske diskete,
   potrebne za namestitev Debiana. \\
\texttt{./stable/disks-i386/current}    & Trenutni nabor zagonskih disket. \\
\texttt{./stable/disks-i386/special-kernels} & Posebna jedra in zagonske
   diskete za strojno opremo. Konfiguracije, ki nočejo
   delovati z našimi običajnimi zagonskimi disketami. \\
\texttt{./stable/msdos-i386}        & Dosovska kratka imena za pakete
   distribucije Debian. \\
\hline
\end{tabular}
\caption{Arhivska struktura za Debian GNU/Linux.}
\label{table-debian-archive-structure}
\end{table}

Za osnovno namestitev Debiana potrebujete okoli 12 megabajtov
diskovnega prostora in nekaj disket.  Najprej potrebujete sliko
zagonske diskete in sliko diskete z gonilniki.  Debian ponuja dva
nabora slik zagonskih disket, za diskete velikosti 1{,}2 in 1{,}44 MB,
in en nabor slik osnove, ki deluje s katerimkoli disketnikom.
Preverite, s katerega disketnega pogona se zaganja vaš sistem, in
vzemite ustrezni nabor disket.

\begin{table}\small
\begin{tabular}{|l|l|l|} \hline
\textbf{Ime datoteke} & \textbf{Oznaka} & \textbf{Opis} \\ \hline
\texttt{rsc1440.bin}   &  Rescue Floppy     & %
   \multirow{8}{65mm}{Nabor disket za sisteme z vsaj 5~MB RAM-a in
      z disketnikom velikosti 1{,}44~MB.}\\
\texttt{drv1440.bin}   &  Device Drivers    & \\
\texttt{base-1.bin}    &  Base 1            & \\
\texttt{base-2.bin}    &  Base 2            & \\
\texttt{base-3.bin}    &  Base 3            & \\
\texttt{base-4.bin}    &  Base 4            & \\
\texttt{base-5.bin}    &  Base 5            & \\
\texttt{root.bin}      &  Root Disk         & \\
                    &                    & \\
\texttt{rsc1440r.bin}  &  Rescue Floppy     & %
   \multirow{1}{65mm}{Dodatna slika rešilne
     diskete za sisteme z malo pomnilnika ($<$5~MB RAM-a).}\\
                    &                    & \\
\texttt{rsc1200r.bin}  &  Rescue Floppy     & %
  \multirow{7}{65mm}{Nabor disket za sisteme z disketnikom
     velikosti 1{,}2~MB.} \\
\texttt{drv1200.bin}   &  Device Drivers    & \\
\texttt{base-1.bin}    &  Base 1            & \\
\texttt{base-2.bin}    &  Base 2            & \\
\texttt{base-3.bin}    &  Base 3            & \\
\texttt{base-4.bin}    &  Base 4            & \\
\texttt{root.bin}      &  Root Disk         & \\ \hline
\end{tabular} 
\caption{Namestitvene diskete za Debian GNU/Linux.}
\label{table-debian-install-floppies}
\end{table}

Izberite primerni nabor disket za vašo strojno opremo iz
tabele~\ref{table-debian-install-floppies} in zapišite slike disket na
diskete, kot je to opisano na strani~\pageref{sec-rawrite}.
% Whatever you
% choose, at the end you have floppy images, ``Rescue Floppy'', ``Device
% Drivers'', ``Base 1'', ``Base 2'', ``Base 3'', ``Base 4'', and ``Root
% Disk''. (Note, the ``Root Disk'' image is the same for all drives and system
%types.)


\subsection{Jemanje paketov z Interneta}

Za namestitev in uporabo distribucije Debian boste potrebovali več kot
le osnovni sistem.  Za pomoč pri odločitvi, katere pakete želite
imeti, vzemite datoteko \texttt{Packages} z naslova:
\begin{tscreen}
ftp://ftp.debian.org/pub/debian/stable/Packages
\end{tscreen}

Ta datoteka vsebuje sveži seznam paketov za Debian, dostopnih v
stabilni distribuciji Debian.  Datoteka je posebne oblike; vsak paket
ima svoj lasten vnos, paketi so med seboj ločeni s prazno vrstico.
Podatki o vsakem paketu so razbiti v polja.  Tabela na
strani~\pageref{table-debian-package-fields} opisuje polja in njihove
možne vrednosti.  Pomagala naj bi vam pripraviti vaš osebni seznam za
jemanje.  Ko imate seznam paketov, ki jih želite, se morate odločiti,
kako jih boste vzeli z omrežja.  Če ste izkušen uporabnik, boste morda
želeli vzeti paket \texttt{netbase} -- in po potrebi še SLIP in PPP --
tako da boste lahko ostale pakete pobrali pozneje, v Linuxu.  Sicer
vzemite vse pakete v vašem trenutnem operacijskem sistemu in jih
pozneje namestite s priklopljene particije.

\subsection{Zaganjanje z disket in namestitev Debian GNU/Linux-a}

\subparagraph*{Rešilna disketa}

Vstavite rešilno disketo (označeno z >>Rescue floppy<<) v zagonski
disketnik in ponovno zaženite sistem.  Po minuti ali dveh bi morali
videti zaslon, ki najavlja uporabo rešilne diskete, ter pozornik
\texttt{boot}.

\blackdiamond
Disketa, označena z >>Rescue floppy<<, se imenuje \emph{rešilna}
disketa, ker jo lahko uporabljate za zagon sistema in izvajanje
popravil tudi, če zaradi te ali one težave sistema ne morete zagnati z
diska.  To disketo tudi po namestitvi sistema skrbno hranite.

V pozorniku \texttt{boot:} lahko naredite dve stvari: ali pritiskate
funkcijske tipke od \key{F1} do \key{F10} in s tem pogledate nekaj
strani koristnih informacij ali zaženete sistem.  Če imate strojne
naprave, do katerih Linux ob zagonskem času ne more dostopati, lahko
dodate poseben parameter v zagonsko ukazno vrstico, podrobnosti
izveste s pritiskom na \key{F3}, \key{F4} in \key{F5}.

\blackdiamond
Ko dodajate parametre v zagonsko ukazno vrstico, se prepričajte, da
boste pred prvim parametrom napisali besedo >>\texttt{linux}<< in
presledek.  Če pritisnete zgolj \key{Enter}, je to enako, kot da bi
napisali >>\texttt{linux}<< brez posebnih parametrov.

Če je to prvi zagon sistema, pritisnite \key{Enter} in glejte, če vse
pravilno deluje.  Verjetno bo.  Če ne, lahko pozneje ponovno zaženete
in poiščete posebne parametre, ki obveščajo sistem o vaši strojni
opremi.

Ko boste pritisnili \key{Enter}, bi morali videti sporočilo:
\begin{tscreen}
Loading...\\
Uncompressing Linux...
\end{tscreen}
ki mu sledi kakšna stran nerazumljivih informacij o strojni opremi
sistema.  Najbrž bo veliko sporočil oblike >>\texttt{can't find}
\textit{nekaj}<< (ne najdem \textit{nečesa}), >>\textit{nekaj}
\texttt{not present}<< (\textit{nekaj} ni prisotno), >>\texttt{can't
initialize} \textit{nekaj}<< (ne morem inicializirati \textit{nečesa})
ali celo >>\texttt{this driver release depends on} \textit{nekaj}<<
(ta gonilnik je odvisen od \textit{nečesa}).  Večina sporočil je
neškodljivih.  Zagonski disk za namestitev je zgrajen za tek na
računalnikih z veliko različnimi perifernimi napravami.  Očitno noben
računalnik nima vseh mogočih perifernih naprav in operacijski sistem
bo izpisal nekaj pritožb, ko išče naprave, ki jih nimate.  Morda boste
opazili, da si je sistem za nekaj časa vzel premor.  To se zgodi
zaradi čakanja na odziv naprave, ki na sistemu sploh ni prisotna.  Če
se vam zdi, da je čas za nalaganje sistema nesprejemljivo dolg, lahko
po namestitvi sistema ustvarite prilagojeno jedro, ki vsebuje le
gonilnike za obstoječe naprave.

\subparagraph*{Sistemi z malo pomnilnika}
Če ima vaš sistem 4~MB RAM-a, lahko vidite na zaslonu odstavek o
majhnem pomnilniku (angl.\ low memory) in tekstovni menu s tremi
izbirami.  Če ima vaš sistem dovolj RAM-a, tega sploh ne boste videli
in boste šli neposredno v barvno ali črnobelo pogovorno okno.  Če
dobite menu za premajhen pomnilnik, lahko greste pri njegovih izbirah
kar po vrsti.  Razdelite particije vašega diska, aktivirajte
izmenjalno particijo in poženite grafični namestitveni sistem.
Program za razdelitev vašega diska se imenuje \texttt{cfdisk}.  Za
pomoč bi morali pogledati stran v priročniku o \texttt{cfdisk} in
navodila na strani~\pageref{sec-generic-fdisk}.

Program \texttt{cfdisk} se uporablja za izdelavo izmenjalne particije
za Linux (tip 82, Linux Swap) na trdem disku.  Izmenjalno particijo
potrebujete za navidezni pomnilnik med namestitvijo, saj postopek rad
porabi več pomnilnika, kot imate zanj fizičnega RAM-a.  Izberite
količino navideznega pomnilnika, ki ga nameravate uporabljati, ko bo
vaš sistem nameščen.  Ta je popolnoma enaka količini potrebnega
diskovnega prostora.  Šestnajst megabajtov je verjetno najmanjša
praktična količina, a raje uporabite 32~megabajtov, če lahko pogrešate
toliko diska, in 64~megabajtov, če je disk dovolj velik in ne boste
pogrešali prostora.

\subparagraph*{Barvno ali črnobelo pogovorno okno}
Ko se sistem neha zaganjati, naj bi videli barvno ali črnobelo
pogovorno okno.  Če vaš monitor prikazuje le črnobelo (enobarvno)
sliko, pritisnite \key{Enter} in nadaljujte z namestitvijo.  Sicer pa
uporabljajte tipke s puščicami za premik kurzorja na postavko
\texttt{Color} v menuju in pritisnite \key{Enter}.  Prikaz bi se moral
spremeniti iz črnobelega v barvnega.  Ponovno pritisnite \key{Enter}
in nadaljujte z namestitvijo.

\subparagraph*{Glavni menu}
Videli boste lahko pogovorno okno, ki pravi, da namestitveni program
ugotavlja trenutno stanje vašega sistema:
\begin{tscreen}
The installation program is determining the current state of your
system.
\end{tscreen}
Na nekaterih sistemih se to sporočilo prikaže in izgine prehitro, da
bi ga lahko prebrali.  Prikazuje se med koraki namestitvenega procesa.
Namestitveni program po vsakem koraku preveri stanje vašega sistema.
To vam dovoljuje ponoven zagon namestitve, ne da bi izgubili že
opravljeno delo, če ustavite sistem nekje na sredini namestitve.  Če
morate ponovno pognati namestitev, boste spet vprašani o izbiri barvne
ali monokromatske lestvice, nastavitvi tipkovnice, reaktiviranju
izmenjalnega področja in ponovnem priklopu diskov, ki so bili
inicializirani.  Vse druge izbire na sistemu bodo shranjene.

Med celotnim procesom bo pred vami glavni menu.  Izbire na vrhu menuja
se spremenijo, da prikazujejo stanje pri namestitvi sistema.  Phil
Hughes je napisal v \emph{Linux Journal}, da lahko celo piščanca
naučite nameščati Debian.  S tem je hotel reči, da lahko namestitveni
proces sestavlja le kljuvanje tipke \key{Enter}.  Prva izbira
namestitvenega menuja je naslednja aktivnost, ki bi jo morali izvesti,
glede na to, kar sistem zazna, da ste že opravili.  Pisati bi moralo
\texttt{Next} (naslednja izbira) in na tej točki bi morala biti
naslednja izbira nastavitev tipkovnice:
\begin{tscreen}
Configure the Keyboard
\end{tscreen}

\subparagraph*{Nastavitev tipkovnice}
Prepričajte se, da je osvetljena postavka \texttt{Next}, in pritisnite
\key{Enter} za nastavitveni menu tipkovnice.  Izberite ustrezno vrsto
tipkovnice za vaš jezik, ali izberite nekaj najbližjega, če vrsta
vaše tipkovnice ni prikazana.  Po namestitvi lahko izberete vrsto
tipkovnice iz širšega spektra izbir.  Premaknite osvetljeno polje na
izbiro tipkovnice in pritisnite \key{Enter}.  Za premike osvetljenega
polja uporabljajte puščice -- te so na enakih mestih na vseh
tipkovnicah in so neodvisne od nastavitev tipkovnice.

\subparagraph*{Ukazna lupina}
Če ste izkušen uporabnik Unixa ali Linuxa, pritisnite hkrati
\key{levi Alt} in \key{F2} za drugo navidezno konzolo. To je tipka \key{Alt}
na levi strani \key{Space} in funkcijska tipka \key{F2}.  Videli boste
ločeno okno, ki poganja klon Bournove ukazne lupine, \texttt{ash}.  Na
tej točki je korenski datotečni sistem v vašem pomnilniškem disku,
dosegljiv pa je tudi omejen nabor pripomočkov Unixa.  Kateri programi
so vam dostopni, vidite z ukazom
\begin{tscreen}
\# \emph{ls /bin /sbin /usr/bin /usr/sbin}
\end{tscreen}

\blackdiamond
Ukazna lupina in ukazi so tu le za primer, da se vam kaj zalomi.
Pomnite, vedno morate uporabljati menuje in ne ukazne lupine za
aktiviranje vaše izmenjalne particije (swap), saj menujsko programje
ne more ugotoviti, ali je bilo to storjeno v ukazni lupini.
Pritisnite \key{levi Alt}-\key{F1} za vrnitev v menuje.  Linux ponuja
do 64 navideznih konzol, a rešilna disketa jih uporablja le nekaj.

\blackdiamond \textbf{Zadnja priložnost!}
Ste napravili varnostne kopije vaših diskov?  Tukaj je vaša prva
priložnost, da izbrišete vse podatke na vaših diskih, in hkrati vaša
zadnja priložnost, da shranite kopijo vašega starega sistema.  Če še
niste naredili kopij vseh vaših diskov, odstranite disketo iz pogona,
ponovno zaženite sistem in napravite rezervne kopije.

\subparagraph*{Razdelite vaše trde diske}
Če še niste razdelili vašega trdega diska na particiji z datotečnima
sistemoma Linux Native in Linux Swap, se bo naslednja postavka
\texttt{Next} glasila
\begin{tscreen}
Partition a Hard Disk
\end{tscreen}
Če ste že ustvarili vsaj eno domorodno in eno izmenjalno particijo za
Linux, bo izbira \texttt{Next} omogočala inicializacijo in aktivacijo
izmenjalne diskovne particije, torej bo videti takšna:
\begin{tscreen}
Initialize and Activate the Swap Disk Partition
\end{tscreen}
Ta korak lahko tudi preskočite, če ima vaš sistem malo RAM-a, in
namestitveno programje vas bo prosilo, da aktivirate izmenjalno
particijo, brž ko se sistem zažene.  Kakršnakoli je že vaša menujska
izbira \texttt{Next}, lahko uporabite \key{$\downarrow$} in izberete
razdelitev trdega diska z izbiro
\begin{tscreen}
Partition a Hard Disk
\end{tscreen}

Menujska izbira \texttt{Partition a Hard Disk} vam prikaže seznam
diskov, ki jih lahko razdelite, in požene program \texttt{cfdisk}
(glejte stran~\pageref{sec-generic-fdisk}), ki vam omogoča izdelavo in
urejanje diskovnih particij.  Ustvariti morate vsaj eno domorodno
diskovno particijo Linuxa (tip 83).

Vaša izmenjalna particija bo služila sistemu za navidezni pomnilnik in
mora biti po velikosti med 16 in 128 megabajti, odvisno od tega,
koliko diskovnega prostora imate in koliko velikih aplikacij bi radi
poganjali.  Linux ne bo uporabljal več kot 128 megabajtov izmenjalnega
prostora, zato ni razloga, da bi ustvarjali večjo izmenjalno
particijo.  Izdelava izmenjalne particije je močno priporočena, a
lahko shajate tudi brez nje, če vztrajate in ima sistem več kot 16~MB
RAM-a.

\subparagraph*{Inicializacija in aktiviranje izmenjevalne diskovne particije}
To je izbira \texttt{Next} v menuju, ko ustvarite diskovno particijo.
Na izbiro imate aktiviranje nove izmenjalne particije, aktiviranje
poprej inicializirane particije in shajanje brez izmenjalne particije.
Vedno je dovoljeno še enkrat inicializirati izmenjalno particijo, zato
izberite \texttt{Initialize and Activate the Swap Disk Partition},
razen če natanko veste, kaj počnete.  Ta menujska izbira vam bo dala
možnost pregleda celotne particije za diskovne bloke, ki jih ni mogoče
brati zaradi napak na površini diska.  To je uporabno, če imate diske
MFM, RLL ali starejše IDE, in preverjanje diska nikoli ne škodi.
Pravilno delujočih diskov SCSI ni treba nikoli pregledovati.  Ti imajo
lasten notranji mehanizem za označevanje slabih diskovnih blokov.

Izmenjalna particija ponuja navidezni pomnilnik kot dodatek RAM-u
vašega sistema in se že uporablja, ko nameščate sistem.  Zato jo
najprej inicializiramo.

\subparagraph*{Inicializacija diskovne particije za Linux}
Na tej točki bi se morala menujska postavka \texttt{Next} glasiti
\begin{tscreen}
Initialize a Linux Disk Partition
\end{tscreen}
Če ni tako, niste končali procesa razdelitve diska ali pa niste
uporabili ene od menujskih izbir, ki se ukvarja z vašo izmenjalno
particijo.

Diskovno particijo za Linux lahko inicializirate ali namesto tega
priklopite že prej inicializirano particijo.

\blackdiamond
Zagonske diskete ne bodo nadgradile starega sistema brez odstranitve
datotek -- za že obstoječe sisteme ponuja Debian drugačen postopek,
kot je uporaba zagonskih disket.  Torej, če uporabljate stare diskovne
particije, ki niso prazne, bi jih morali inicializirati, kar pobriše
vse datoteke z njih.  Pri koraku razdelitve diska morate
inicializirati vsako particijo, ki ste jo ustvarili.  Nekako edini
razlog za priklop particije brez njene inicializacije bi bil na tej
točki priklop particije, na kateri imate uporabniške datoteke, ki jih
ne bi radi pobrisali, na primer \texttt{/home}.

Izberite menujsko postavko \texttt{Next} za inicializacijo in priklop
korenske diskovne particije (imenika >>\texttt{/}<<).  Prva particija,
ki jo priklopite ali inicializirate po izmenjalni, če jo uporabljate,
je particija, priklopljena kot korenska (angl.\ root).  Ponujena vam
bo izbira pregleda diskovne particije za morebitni pojav slabih
blokov, kot pri inicializaciji izmenjalne particije.  Iskanje slabih
blokov nikoli ne škodi.  Zavedajte se, da lahko ta korak traja 10
minut ali celo več, če imate velik disk.

\subparagraph*{Namestitev osnovnega sistema}
Ko ste priklopili korensko particijo, bo menujska postavka
\texttt{Next} omogočala namestitev osnovnega sistema:
\begin{tscreen}
Install the Base System
\end{tscreen}
razen, če niste že izvedli nekaterih namestitvenih korakov.
Uporabljate lahko puščice za izbiro menujskih postavk za
inicializiranje ali priklop diskovnih particij, če morate sestaviti
dodatne particije.  Če ste ustvarili posebne particije za datotečne
sisteme \texttt{/var}, \texttt{/usr} ali druge, bi jih morali zdaj
inicializirati in priklopiti.

Nastal bo premor, v katerem sistem išče lokalne kopije osnovnega
sistema.  To iskanje je za namestitve s CD-ROM-a in bo neuspešno.
Potem vam je ponujen menu pogonov, iz katerih lahko berete osnovne
diskete.  Izberite ustrezni pogon.  Vstavite diskete, označene z
>>Base 1<<, >>Base 2<<, >>Base 3<<, in >>Base 4<< -- in >>Base 5<<, če
uporabljate 1{,}2-MB diskete -- kot jih zahteva program.  Če se z ene
od osnovnih disket ne da brati, morate ustvariti nadomestno disketo in
ponovno vstaviti vseh pet disket v sistem.  Po branju disket bo sistem
namestil datoteke.  To lahko na počasnih sistemih traja deset minut
ali več.

\subparagraph*{Namestitev jedra operacijskega sistema}
Na tej točki vam bo izbira \texttt{Next} omogočala namestitev
jedra OS:
\begin{tscreen}
Install the Operating System Kernel
\end{tscreen}
Izberite jo in naprošeni boste, da izberete disketni pogon in vanj
vstavite rešilno disketo, označeno kot >>Rescue floppy<<.  To prepiše
jedro na vaš trdi disk.  Jedro se pozneje uporablja za izdelavo
prirejene zagonske diskete za vaš sistem in za prireditev diska, da se
lahko zažene brez diskete.

\subparagraph*{Namestitev gonilnikov naprav}
Izberite menujsko postavko za namestitev gonilnikov naprav.  Naprošeni
boste, da vstavite disketo, označeno kot >>Device Drivers<<, in
gonilniki se bodo prepisali na vaš trdi disk.  Izberite nastavitev
gonilnikov naprav
\begin{tscreen}
Configure Device Drivers
\end{tscreen}
in poiščite naprave, ki so na vašem sistemu.  Nastavite te gonilnike
naprav (angl.\ device drivers), da se bodo naložili ob vsakem zagonu
sistema.

Obstaja menujska izbira za gonilnike naprav PCMCIA, a vam je ni
treba uporabiti.  Po namestitvi sistema lahko namestite še paket
\texttt{pcmcia-cs}.  Ta samodejno zazna kartice PCMCIA in nastavi
tiste, ki jih najde.  Prepozna tudi kartice, ki so se zamenjale med
tekom sistema -- vse te bodo nastavljene, ko bodo priključene, in
izločene, ko bodo izključene.

\subparagraph*{Nastavitev osnovnega sistema}
Na tej točki je sistem prebral vse datoteke, ki sestavljajo minimalni
sistem Debian, vendar morate za tek sistema opraviti še njegovo
sestavo.  Izberite
\begin{tscreen}
Configure the Base System
\end{tscreen}
To vas povpraša po vašem časovnem območju.  Poiščite vaš časovni pas
ali del sveta v menuju in ga vpišite v pozornik.  To vas lahko popelje
v nov menu, kjer lahko izberete bolj podrobna navodila.

Nadalje ste vprašani, ali naj bo vaša sistemska ura nastavljena na
Greenwiški čas (GMT) ali na lokalni čas.  Če na vašem sistemu
poganjate le Linux ali kak drug Unix, izberite GMT.  Izberite lokalni
čas, če uporabljate še kak drug sistem, kot sta MS-DOS ali Microsoft
Windows.  Sistemi Unix uporabljajo GMT za sistemski čas in uporabljajo
programje, ki ga spreminja v lokalni čas.  To jim omogoča spremljati
poletni ali zimski čas in celo dovoljuje uporabnikom, ki so
prijavljeni na sistem iz drugih časovnih območij, da si sami nastavijo
časovno območje za svoj terminal.  Če poganjate sistemsko uro z GMT in
vaše okolje upošteva zimski in poletni čas zaradi varčevanja s sončno
svetlobo (angl.\ daylight savings time), vaš sistem pravilno nastavi
lokalno uro glede na začetek in konec veljave takšnega časa.

\subparagraph*{Sestava omrežja}
Omrežje morate nastaviti tudi, če ga nimate, vendar morate odgovoriti
le na prvi dve vprašanji; o imenu vašega računalnika in ali je
priključen na omrežje:
\begin{tscreen}
What is the name of your computer? \\
Is your system connected to a network?
\end{tscreen}
Če ste priključeni na omrežje, dobite pri vašem upravitelju sistema
ali ponudniku internetnih storitev (ISP) naslednje podatke:
\begin{itemize}
\item ime vašega računalnika (angl.\ host name);

\item ime domene vašega računalnika ali domene vašega ISP-ja
  (angl.\ domain name);

\item vaš omrežni naslov IP (angl.\ IP address);

\item omrežno masko (angl.\ netmask), ki se uporablja v vašem
  omrežju;

\item naslov IP za vaše omrežje (angl.\ network IP address);

\item naslov za oddajanje na vašem omrežju
  (angl.\ broadcast address on your network);

\item če ima vaše omrežje tudi prehod (angl.\ gateway),
  naslov za IP privzetega sistema za prehod, na katerega morate
  usmerjati pakete (angl.\ default gateway system to route packets);

\item sistem na vašem omrežju za uporabo imenskega strežnika
  (angl.\ Domain Name Service, DNS); in

\item ali naj se priključite na omrežje prek etherneta.
\end{itemize}

Program bo naslov mreže sam izračunal kot \emph{bitni in} vašega
sistemskega naslova za IP in omrežne maske.  Prav tako bo tudi
izračunal naslov za oddajanje kot \emph{bitni ali} naslova IP vašega
sistema z bitno negacijo vaše omrežne maske.  Uganil bo, ali je vaš
prehodni sistem hkrati tudi vaš imenski strežnik (DNS).  Če ne morete
sami poiskati teh odgovorov, uporabite predloge sistema -- če je to
potrebno, jih lahko spremenite tudi po namestitvi s popravki datoteke
\texttt{/etc/init.d/network}.

\subparagraph*{Priprava zagonskega trdega diska}
Če se odločite, da boste zaganjali Linux kar s trdega diska, ste
povprašani, ali naj se namesti glavni zagonski zapis (angl.\ master
boot record, MBR).  Če ne uporabljate zagonskega upravljalnika (angl.\
boot manager; če ne veste, kaj je to, ga najbrž ne uporabljate),
odgovorite na to vprašanje z >>yes<<.  Naslednje vprašanje je, ali
želite po prižiganju računalnika avtomatično zaganjati Linux s trdega
diska.  To označi particijo z Linuxom kot zagonsko -- tisto, ki naj se
zažene s trdega diska.  Če na to vprašanje odgovorite z >>no<<, lahko
nastavite zagonsko particijo pozneje z uporabo dosovskega programa
\texttt{FDISK.EXE} ali programov \texttt{fdisk} ali \texttt{activate}
v Linuxu.

\subparagraph*{Izdelava zagonske diskete}
Zagonsko disketo naredite tudi, če nameravate zaganjati sistem s
trdega diska.  Mogoče je namreč, da se z zagonom z diska kaj zaplete,
zagonska disketa pa bo skoraj vedno delovala.  Izberite torej v menuju
možnost izdelave zagonske diskete:
\begin{tscreen}
Make a Boot Floppy
\end{tscreen}
in vstavite v sistem prazno disketo, kot vam je naročeno.  Prepričajte
se, da disketa ni zaščitena proti pisanju.  Programje poskuša
formatirati disketo in pisati nanjo.  Označite to disketo kot >>Custom
Boot<< (prilagojen zagon) in jo zaščitite pred pisanjem, ko se je nanjo
vse zapisalo.

\subparagraph*{Trenutek resnice}
To je tisto, kar inženirji elektronike imenujejo >>dimni preizkus<<
(angl.\ smoke test) -- kaj se zgodi, ko prvič prižgete nov sistem.
Odstranite disketo iz disketne enote in iz menuja izberite ponoven
zagon sistema:
\begin{tscreen}
Reboot the System
\end{tscreen}
Če se sistem Linux ne zažene, vstavite disketo >>Custom Boot<<, ki ste
jo naredili v prejšnjem koraku, in ponovno zaženite sistem.  Linux bi
se zdaj moral zagnati.  Videti bi morali ista sporočila kot prvič, ko
ste zagnali namestitveno zagonsko disketo, a z nekaterimi novimi
sporočili.

\subparagraph*{Dodajte uporabniški račun in geslo}
Ko ste ustvarili uporabniške račune (to je podrobno razloženo v
poglavju~\ref{chap-sysadm-num}), se spustite v \texttt{dselect}, paket
za rokovanje s paketi distribucije Debian.

\blackdiamond
Preden poskusite namestiti pakete z orodjem \texttt{dselect},
bi morali prebrati učbenik.

\texttt{dselect} vam omogoča izbiro paketov, ki jih želite namestiti
na svoj sistem.  Programska oprema za rokovanje s paketi distribucije
Debian je podrobno opisana od strani~\pageref{sec-running-deb} naprej.
Če imate CD-ROM ali trdi disk z dodatnimi paketi za Debian ali ste
priključeni na Internet, lahko zdaj preberete ta razdelek.  Sicer
zapustite \texttt{dselect}.  Programje za rokovanje s paketi lahko
uporabljate tudi potem, ko boste prenesli datoteke s paketi
distribucije Debian na vaš sistem.

\blackdiamond
Za uporabo orodja \texttt{dselect} morate biti super-uporabnik
(root).

\blackdiamond
Če nameščate X Window System in ne uporabljate ameriške tipkovnice,
preberite navodilo o ne-ameriških tipkovnicah, priloženo X11.
Slovensko tipkovnico nastavite po navodilih spisa Slovenian HOWTO,
glejte dodatek~\ref{app-info} za mesta, na katerih ga lahko dobite.
% (?) slovenska tipkovnica v X - Tukaj ali kje drugje?

\subparagraph*{Prijava}
Ko ste zapustili \texttt{dselect}, ste pred pozornikom
\texttt{login:}.  Prijavite se z uporabniškim imenom in geslom, ki ste
ga izbrali.  Vaš sistem je pripravljen za uporabo.


\subsection{Poganjanje Debian GNU/Linux-a}
\label{sec-running-deb}
Ta razdelek opisuje pakirni sistem Debiana in pripomočke, specifične
za to distribucijo.  Format paketnih datotek za Debian/GNU Linux se
imenuje \texttt{Packages} in je prikazan v tabeli na
strani~\pageref{table-debian-package-fields}.

\begin{table}\small
\begin{tabular}{|p{20mm}|lp{65mm}|} \hline
\textbf{Package}  & \textbf{Ime paketa} & ~ \\ \hline
\textbf{Priority} & \textbf{Pomembnost paketa} & ~ \\
                ~ & Required  & Mora biti nameščen za pravilno
                                delovanje sistema. \\
                ~ & Important & Ni potreben, a je pomemben. \\
                ~ & Optional  & Ni potreben, a je uporaben. \\
                ~ & Extra     & Paket lahko povzroča konflikte
                                z drugimi paketi višjih prioritet. \\ \hline
\textbf{Section}  & \textbf{Splošna kategorija} & \\
                ~ & Base        & Osnovni sistem. \\
                ~ & Devel       & Razvojna orodja. \\
                ~ & X11         & Paketi za X Window System. \\
                ~ & Admin       & Pripomočki za upravljanje. \\
                ~ & Doc         & Dokumentacija. \\
                ~ & Comm        & Različni komunikacijski pripomočki. \\
                ~ & Editors     & Različni urejevalniki. \\
                ~ & Electronics & Pripomočki za elektroniko. \\
                ~ & Games       & Igre. (To ste uganili, kajneda?) \\
                ~ & Graphics    & Grafični pripomočki. \\
                ~ & Hamradio    & Pripomočki za internetni radio. \\
                ~ & Mail        & E-poštni odjemniki in strežniki. \\
                ~ & Math        & Matematični pripomočki (kot kalkulatorji
                                  ipd.) \\
                ~ & Net         & Različna orodja za priključitev na omrežje
                                  (navadno TCP/IP). \\
                ~ & News        & Strežniki in odjemniki za internetne novice
                                  (NNTP). \\
                ~ & Shells      & Ukazne lupine, kot sta \texttt{tcsh}
                                  in \texttt{bash}. \\
                ~ & Sound       & Različne zvočne aplikacije (kot igralniki
                                  glasbenih CD-jev). \\
                ~ & TeX         & Vse, kar lahko berete, izpisujete in
                                  pretvarjate v~\TeX{}. \\
                ~ & Text        & Aplikacije za procesiranje teksta (kot je
                                  \texttt{nroff}). \\
                ~ & Misc        & Vse ostalo, kar še ni našteto zgoraj. \\
\hline
\textbf{Maintainer} & \multicolumn{2}{l|}{Ime osebe, ki vzdržuje paket in njen e-poštni naslov.} \\
\hline
\textbf{Version}  & \multicolumn{2}{l|}{Različica paketa v obliki \textit{glavna-različica}--\textit{različica-debian}.} \\ \hline
\textbf{Depends}  & \multicolumn{2}{p{95mm}|}{Seznam drugih paketov,
   od katerih je odvisen trenutni paket in brez njih ne bo deloval.} \\ \hline
\textbf{Recommends} & \multicolumn{2}{p{95mm}|}{Še en nivo odvisnosti
   paketov -- močno je priporočeno, da imate nameščene tukaj naštete
   pakete.} \\ \hline
\textbf{Suggests} & \multicolumn{2}{p{95mm}|}{Paketi, navedeni v tem polju, so
   lahko uporabni za pakete, ki jih opisuje ta vnos.} \\ \hline
\textbf{Filename} & \multicolumn{2}{l|}{Ime datoteke paketa po FTP-ju ali na CD-ROM-u.} \\ \hline
\textbf{MS-DOS-Filename} & \multicolumn{2}{l|}{Ime datoteke paketa v kratkem dosovskem formatu.} \\ \hline
\textbf{Size}     & \multicolumn{2}{l|}{Velikost paketa po namestitvi.} \\ \hline
\textbf{Md5sum}   & \multicolumn{2}{l|}{Kontrola >>md5sum<<, ki zagotavlja, da je paket res uraden.} \\ \hline
\textbf{Description} & \multicolumn{2}{l|}{To polje opisuje paket -- \textit{ne} jemljite paketa, ne da bi ga prebrali.} \\ \hline
\end{tabular}
\label{table-debian-package-fields}
\caption{Polja v formatu \texttt{Packages} za Debian GNU/Linux.}
\end{table}

Distribucije Debian so zbrane v arhivih, imenovanih \textbf{paketi}.
Vsak paket je zbirka datotek (navadno programov), ki se lahko
namestijo z uporabo \texttt{dpkg} ali \texttt{dselect}.  Dodatno paket
vsebuje nekaj informacij o sebi, ki jih preberejo namestitveni
pripomočki.
   
\paragraph*{Razvrstitev paketov}
Paketi, ki so vključeni v Debian GNU/Linux, so urejeni po njihovi
pomembnosti (priority) in funkcionalnosti (section).

Polje \emph{priority} paketa pove, kako nujna je njegova namestitev.
Debian GNU/Linux razvršča vse pakete v štiri različne ravni pomembnosti:

\subparagraph*{Required (nujni)}
Ti paketi morajo biti nameščeni, če naj sistem pravilno deluje in so
nameščeni kot del osnovnega sistema.

\blackdiamond 
Nikoli ne odstranite nujnih paketov s sistema, če niste popolnoma
prepričani, da veste, kaj počenjate.  To potrebuje ponovitev:
\textbf{Nikoli, nikoli, nikoli ne odstranite nujnih paketov s sistema,
če niste popolnoma prepričani, da veste, kaj počenjate.}  Takšno početje
bo najbrž naredilo vaš sistem popolnoma neuporaben.

Nujni paketi so v pripomočku \texttt{dselect} okrajšani kot \texttt{Req}.

\subparagraph*{Important (pomembni)}
Pomembne pakete najdete na skoraj vseh Unixu podobnih operacijskih
sistemih.  Ti paketi vključujejo \texttt{cron}, \texttt{man} in
\texttt{vi}.

Pomembni paketi so v pripomočku \texttt{dselect} okrajšani kot \texttt{Imp}.

\subparagraph*{Standard (standardni)}
Standardni paketi so paketi, ki bolj ali manj sestavljajo
>>standardni<<, tekstovno orientirani sistem Debian GNU/Linux.
Standardni sistem vključuje precej popolno okolje za razvoj programja
in GNU Emacs.

Standardni paketi se v \texttt{dselect} pojavljajo kot \texttt{Std}.

\subparagraph*{Optional (izbirni)}
Izbirni paketi sestavljajo že precej kompleten sistem.  Izbirni sistem
vključuje \TeX{} in X Window System.

Tovrstne pakete najdete v \texttt{dselect} pod oznako \texttt{Opt}.

\subparagraph*{Extra (dodatni)}
Dodatni paketi so najbolj uporabni za majhno ali izbrano skupino ljudi
ali pa so nameščeni z določenim razlogom.  Dodatni paketi lahko
vključujejo take programe, kot so aplikacije v elektroniki in
radioamaterstvu.

Dodatni paketi so vidni v \texttt{dselect} kot \texttt{Xtr}.

Privzeto \texttt{dselect} samodejno izbere standardni sistem
>>Standard<<, če uporabnik ne želi izbirati posameznih paketov, ki naj
bi bili nameščeni.

Polje \emph{section} v glavi paketa določa njegovo funkcionalnost ali
uporabo.  Paketi na CD-ROM-u in v arhivih FTP so urejeni v podimenike
glede na funkcijo.  Imena imenikov že sama precej pojasnjujejo: na
primer, imenik \texttt{admin} vsebuje pakete za upravljanje sistema
(angl.\ system administration), imenik \texttt{devel} pa pakete
za razvoj programja (angl.\ software development) in programiranje.
Za razliko od ravni pomembnosti lahko enemu paketu pripada več polj
\emph{section} in še več se mu jih lahko doda v prihodnosti,
zato jih v tem vodniku ne opisujemo posamično.
 
\paragraph*{Odnosi med paketi}
Vsak paket vključuje podatke o tem, kako je povezan z drugimi paketi,
vključenimi v sistem.  V distribuciji Debian GNU/Linux obstajajo
štirje odnosi med paketi: konflikti (angl.\ conflicts), odvisnosti
(angl.\ dependencies), priporočila (angl.\ recommendations) in
predlogi (angl.\ suggestions).

\emph{Konflikt} se pojavi, ko dva paketa ne moreta biti hkrati
nameščena na istem sistemu.  Dober primer konfliktnih paketov so
programi za izmenjavo pošte (angl.\ mail transfer agents, MTA).  MTA
je program, ki dostavlja elektronsko pošto uporabnikom sistema in
drugim strojem na omrežju.  Debian GNU/Linux ima dva tovrstna
strežnika: \texttt{sendmail} in \texttt{smail}.

Hkrati sme biti nameščen le en program za izmenjavo pošte.  Oba
opravljata enako delo in nista zasnovana za sobivanje.  Paketa
\texttt{sendmail} in \texttt{smail} sta konfliktna.  Če poskušate
namestiti \texttt{sendmail}, ko je \texttt{smail} že nameščen, bo
sistem za rokovanje s paketi distribucije Debian GNU/Linux zavrnil
njegovo namestitev.  Podobno, če poskušate namestiti \texttt{smail},
ko je \texttt{sendmail} že nameščen, bo \texttt{dselect} (ali
\texttt{dpkg}; glejte spodaj) zavrnil namestitev.

\emph{Odvisnost} se pojavi, ko je za pravilno delovanje nekega
paketa potreben neki drug paket.  Če uporabimo naš primer elektronske
pošte, uporabniki berejo pošto s programi za branje in pisanje pošte
(angl.\ mail user agents, MUA).  Priljubljeni poštni agenti
vključujejo \texttt{elm}, \texttt{pine} in \texttt{emacs}-ov način
RMAIL.  Hkratna namestitev več poštnih programov je normalna, saj niso
konfliktni.  Toda ti programi ne izročajo pošte -- to je delo za
program za izmenjavo pošte.  Zato so vsi programi za branje in pisanje
pošte \emph{odvisni} od programa za izmenjavo pošte.

Paket lahko tudi \emph{priporoča} ali \emph{predlaga} druge
pakete, ki so povezani z njim.

\subsection{\texttt{dselect}}
Ta razdelek je kratek učbenik pripomočka \texttt{dselect} iz
distribucije Debian.  Za več podrobnih informacij poglejte v priročnik
za \texttt{dselect} na naslovu
\url{ftp://ftp.debian.org/debian/Debian-1.2/disks-i386/current/dselect.beginner.6.html}.

\texttt{dselect} je preprost, menujsko usmerjeni vmesnik, ki pomaga
pri namestitvi paketov.  Popelje vas skozi proces namestitve
paketov po vrsti, skozi zaslonski menu:
\begin{tscreen}
\begin{verbatim}
Debian Linux dselect package handling front end.
  0. [A]ccess   Choose the access method to use.
  1. [U]pdate   Update list of available packages, if possible.
  2. [S]elect   Request which packages you want on your system.
  3. [I]nstall  Install and upgrade wanted packages.
  4. [C]onfig   Configure any packages that are unconfigured.
  5. [R]emove   Remove unwanted software.
  6. [Q]uit     Quit dselect.
\end{verbatim}
\end{tscreen}

Za izbiro možnosti iz menuja obstajata dva načina: izberite
jo s puščicami ali pritisnite ustrezno tipko v oglatih oklepajih.

\subparagraph*{Access (dostop)}
V tem menuju izbirate metodo dobivanja in namestitve paketov.

\begin{center}\small
\begin{tabular}{ll}
\multicolumn{1}{c}{\textbf{Okrajšava}} & \multicolumn{1}{c}{\textbf{Opis}} \\
cdrom       &  namestitev s CD-ROM-a \\
nfs         &  namestitev s strežnika NFS (še ne priklopljenega) \\
harddisk    &  namestitev s particije trdega diska (še ne priklopljene) \\
mounted     &  namestitev z datotečnega sistema, ki je že priklopljen \\
floppy      &  namestitev s kupa disket \\
ftp         &  namestitev z uporabo FTP
\end{tabular}
\end{center}\normalsize

\subparagraph*{Update (osvežitev)}
\texttt{dselect} prebere bazo podatkov \texttt{Packages} (opisano
zgoraj) in ustvari bazo podatkov tistih paketov, ki so dostopni
na vašem sistemu.

\subparagraph*{Select (izbira)}
S tem izbirate pakete.  Izberite paket, ki ga želite,
in pritisnite \key{Enter}.  Če imate počasen stroj, se bo zaslon
pobrisal in ostal prazen 15 sekund.  Prva stvar, ki se prikaže
na strani 1, je datoteka s pomočjo (angl.\ Help file).
Ta zaslon lahko vidite v kateremkoli trenutku, če pritisnete
\key{?} v zaslonu Select.  Po zaslonih s pomočjo se lahko
premikate s pritiskom na piko, \key{$\cdot$}.

Iz zaslona Select lahko greste po izbiri vseh paketov s pritiskom
\key{Enter}.  To vas vrne v glavni zaslon, \emph{če} ni nobenih težav
z vašo izbiro.  Sicer morate najprej razrešiti te težave.  Ko ste
zadovoljni z določenim zaslonom, pritisnite \key{Enter}.

Konflikti z odvisnostmi so precej normalni in pričakovani.  Če
izberete paket $A$ in ta paket zahteva, da ne izberete paketa $B$,
vas \texttt{dselect} obvesti o problemu in vam najverjetneje predlaga
rešitev.  Če sta si paketa $A$ in $B$ v laseh, se morate odločiti za
enega od njiju.

\subparagraph*{Install (namestitev)}
\texttt{dselect} gre skozi vseh 800 paketov in namesti tiste,
ki ste jih izbrali.  Med tem procesom boste morali sprejemati
odločitve.  Pogosto je uporabno preklopiti v drugo ukazno lupino in
primerjati, na primer, staro nastavitveno datoteko z novo.  Če se,
denimo, stara datoteka imenuje \texttt{conf.modules}, se bo nova
datoteka imenovala \texttt{conf.modules.dpkg-new}.

Na hitrejših strojih se zaslon pomika precej hitro.  Izpis lahko
zaustavite s pritiskom \key{Control}-\key{S} in ga spet poženete s
\key{Control}-\key{Q}.  Na koncu teka bo izpisan seznam vseh
nenameščenih paketov.

\subparagraph*{Configure (nastavitev)}
Večina paketov je nastavljenih v koraku 3, a vse ostalo lahko
nastavite tukaj.

\subparagraph*{Remove (odstranitev)}
Odstrani pakete, ki niso več potrebni.

\subparagraph*{Quit (prekinitev)}
\emph{Au revoir!}

\subsection{\texttt{dpkg}}
\index{dpkg@\texttt{dpkg}|(}
To je orodje ukazne vrstice, ki namesti in rokuje s paketi Debian.
Ima več možnosti, ki vam dovoljujejo nameščanje, nastavljanje,
osvežitev, odstranitev in izvajanje drugih operacij s paketi Debian.
Gradite lahko celo vaše lastne pakete.  \texttt{dpkg} vam omogoča tudi
izpis dostopnih paketov, datotek, ki si jih >>lastijo<< paketi,
seznamov, kateri paket si lasti katero datoteko in tako naprej.

\subparagraph*{Nameščanje ali osveževanje novih ali obstoječih paketov}
Napišite naslednji ukaz:
\begin{tscreen}
\# \emph{dpkg -i \cparam{ime\_datoteke}.deb}
\end{tscreen}
kjer je \textsl{ime\_datoteke} ime datoteke, ki vsebuje paket za
Debian, kot na primer \texttt{tcsh\_6.06-11\_i386.deb}.  \texttt{dpkg}
je delno interaktiven; med namestitvijo vam lahko postavlja dodatna
vprašanja, kot so, ali naj namesti nove različice nastavitvenih
datotek (angl.\ configuration files) ali obdrži stare različice.

Paket lahko odpakirate tudi, ne da bi ga nastavljali, z vnosom:
\begin{tscreen}
\# \emph{dpkg -{}-unpack \cparam{ime\_datoteke}}
\end{tscreen}

Če je paket odvisen od nenameščenega paketa ali novejše različice
paketa, ki ga že imate, ali če se med namestitvijo pojavijo druge
odvisnostne težave, se izvajanje \texttt{dpkg} prekine brez nastavitve
paketa.

\subparagraph*{Nastavitev nameščenih paketov}
Če se \texttt{dpkg} med namestitvijo prekine in pusti paket nameščen,
ostane ta paket nenastavljen (angl.\ unconfigured).  Pakirni sistem
Debiana zahteva, da se paket nastavi in se s tem izogne odvisnostnim
težavam.  Nekateri paketi potrebujejo nastavitev za pravilno
delovanje.

Za nastavitev paketa napišite:
\begin{tscreen}
\# \emph{dpkg -{}-configure \cparam{paket}}
\end{tscreen}
kjer je \textsl{paket} ime paketa, kot je \texttt{tcsh}.
(Opazili boste, da to ni izvorno ime datoteke, iz katere smo namestili
\texttt{tcsh}.  Tisto ime je bilo daljše, vključevalo je številko
različice in se je končalo z \texttt{.deb}.)

\subparagraph*{Odstranitev nameščenih paketov}
V pakirnem sistemu Debiana obstajata dva načina za odstranitev paketov:
\texttt{remove} in \texttt{purge}.  Možnost \texttt{remove} odstrani
določeni paket; izbira \texttt{purge} odstrani določeni paket in
njegove nastavitvene datoteke.  Uporaba je:
\begin{tscreen}
\# \emph{dpkg -r \cparam{paket}} \\
\# \emph{dpkg -{}-purge \cparam{paket}}
\end{tscreen}
Če obstajajo kakšni nameščeni paketi, ki so odvisni od tega, ki ga
želite odstraniti, se paket \textit{ne} bo odstranil in \texttt{dpkg}
bo končal s sporočilom o napaki.

\subparagraph*{Poročilo o statusu paketa}
Za poročilo o statusu paketa (npr.\ nameščen, ni nameščen, ali
nenastavljen), vnesite:
\begin{tscreen}
\# \emph{dpkg -s \cparam{paket}}
\end{tscreen}

\subparagraph*{Izpis dostopnih paketov}
Za izpis nameščenih paketov, ki se ujemajo z določenim vzorcem,
napišite:
\begin{tscreen}
\# \emph{dpkg -l \cparam{vzorec-za-ime-paketa}}
\end{tscreen}
kjer je \textsl{vzorec-za-ime-paketa} dodatni argument, ki določa
vzorec, ki naj mu ustreza ime paketa, kot je \texttt{*sh}.  Dovoljeni
so običajni džokerji ukazne lupine (angl.\ shell wildcards).  Če ne
določite vzorca, se izpišejo vsi nameščeni paketi.

\subparagraph*{Izpis datotek v lasti paketa}
Za izpis vseh datotek v lasti določenega paketa preprosto napišite:
\begin{tscreen}
\# \emph{dpkg -L \cparam{paket}}
\end{tscreen}
Vendar to ne bo izpisalo datotek, ki so jih ustvarili posebni
namestitveni skripti paketa.

\subparagraph*{Določitev paketa, ki si lasti datoteko}
V kateri paket spada kakšna datoteka, izveste z naslednjim ukazom:
\begin{tscreen}
\# \emph{dpkg -S \cparam{vzorec-za-ime-datoteke}}
\end{tscreen}
kjer je \textsl{vzorec-za-ime-datoteke} vzorec za iskanje po imenih
paketov.  Tudi tu so dovoljeni običajni džokerji ukazne lupine.

\subparagraph*{Povzetek}
Uporaba orodja \texttt{dpkg} je preprosta in je priporočljiva
zamenjava za \texttt{dselect}, kadar morate le namestiti, nadgraditi
ali odstraniti manjše število paketov.  Ima tudi nekaj
funkcionalnosti, ki je \texttt{dselect} (vmesnik za \texttt{dpkg})
nima, na primer iskanje, kateri paket si lasti datoteko.  Za popoln
seznam izbir poglejte stran priročnika o \texttt{dpkg(8)}.
\index{dpkg@\texttt{dpkg}|)}

\subsection{O Debian GNU/Linux-u}

Projekt Debian GNU/Linux je organiziral Ian Murdock leta 1993, najprej
pod pokroviteljstvom projekta GNU ustanove \emph{Free Software
Foundation} (FSF).  Pozneje se je Debian ločil od FSF.  Debian je
rezultat prostovoljnih naporov za izdelavo prostega,
visoko-kvalitetnega operacijskega sistema, zasnovanega na jedru Linuxa
in združljivega z Unixom s popolnim naborom aplikacij.

Skupnost Debiana je skupina več kot 150 neplačanih prostovoljcev z
vsega sveta, ki sodelujejo preko Interneta.  Ustanovitelji projekta so
oblikovali organizacijo \emph{Software in the Public Interest} (SPI), ki
sponzorira nadaljnji razvoj sistema Debian GNU/Linux.

Software in the Public Interest je neprofitna ustanova, ki so jo
ustanovili, ko je FSF umaknil svoje pokroviteljstvo nad Debianom.
Naloga organizacije je razvijati in razširjati prosto programje.
Njeni cilji so zelo podobni ciljem FSF in spodbuja programerje k
uporabi licence GNU General Public License v njihovih programih.
Vendar ima SPI rahlo drugačen pogled, saj gradi in razširja sistem
Linux, ki se v mnogih tehničnih podrobnostih oddaljuje od sistema GNU,
ki ga načrtuje FSF.  SPI še vedno komunicira s FSF in sodeluje tako,
da jim pošilja spremembe GNU-jevskega programja in naproša svoje
uporabnike, naj prispevajo k FSF in projektu GNU.

SPI lahko dosežete po pošti na naslovu:
\begin{quote}
Software in the Public Interest \hfill \\
P.\ O.\ Box 70152 \hfill \\
Pt.\ Richmond, CA 94807-0152 \hfill \\
U.~S.~A.
\end{quote}

\subsection{Poštni spiski}
\index{poštni spiski!Debian}

Obstaja kar nekaj poštnih spiskov, ki se ukvarjajo s projektom
Debian:

\begin{dispitems}
\ditem{\texttt{debian-announce@lists.debian.org}}
Moderiran.  Večje sistemske najave.  Običajno eno sporočilo na mesec.

\ditem{\texttt{debian-changes@lists.debian.org}}
Najave novih izdaj paketov za stabilno distribucijo.
Navadno precej sporočil na dan.

\ditem{\texttt{debian-devel-changes@lists.debian.org}}
Najave novih izdaj paketov za nestabilno distribucijo.
Navadno precej sporočil na dan.

\ditem{\texttt{debian-user@lists.debian.org}}
Poštni spisek, kjer uporabniki Debiana sprašujejo in prejemajo
podporo.  Navadno okoli 50 sporočil na dan.

\ditem{\texttt{debian-sparc@lists.debian.org}}
\ditem{\texttt{debian-alpha@lists.debian.org}}
\ditem{\texttt{debian-68k@lists.debian.org}}
Seznami za tiste, ki so vključeni v prenos programja Debian na
arhitekture SPARC, DEC Alpha in Motorola 680x0.
\end{dispitems}

Obstaja tudi precej poštnih seznamov za razvijalce Debiana.

Na te poštne spiske se lahko naročite, če pošljete pošto, ali
po svetovnem spletu.  Za več podatkov prosimo obiščite
\url{http://www.debian.org/}.


\subsection{Sistem zasledovanja hroščev}
Projekt Debian ima sistem zasledovanja hroščev, ki ureja poročila o
hroščih, o katerih poročajo uporabniki.  Brž, ko je hrošč javljen, mu
je dodeljena številka, vse informacije o določenem hrošču pa se
hranijo v datoteki in se po pošti pošljejo vzdrževalcu paketa.  Ko je
hrošč odpravljen, ga mora vzdrževalec označiti kot opravljenega
(>>zaprtega<<).  Če je zaprt po pomoti, se lahko spet odpre.

Za več podatkov o tem sistemu zasledovanja hroščev pošljite e-pismo na
\url{request@bugs.debian.org} z vrstico \texttt{help} v telesu
sporočila.

\subsection{Zahvale za Debian}
Najlepša hvala Bruceu Perensu in ostalim avtorjem snovi, povezane z
distribucijo Debian, ki je bila uporabljena pri pisanju tega poglavja.
Zahvala tudi Vadiku Vygonetsu, mojem dragem sorodniku, ki mi je precej
pomagal.  Končno, hvala tudi vsem članom skupnosti Debiana za njihovo
trdo delo.  Upajmo, da bo Debian GNU/Linux postal še boljši.

\subsection{Zadnje sporočilo}
Debian GNU/Linux se spreminja zelo hitro in mnoga dejstva se
spreminjajo hitreje od te knjige.  Izvorno besedilo tega razdelka se
redno osvežuje.  Najdete ga na
\url{http://www.cs.huji.ac.il/~borik/debian/ligs/}.

\index{distribucija!Debian GNU/Linux|)}
