% Linux Installation and Getting Started    -*- TeX -*-
% backups.tex
% Copyright (c) 1993 by Matt Welsh and Lars Wirzenius
%
% This file is freely redistributable, but you must preserve this copyright 
% notice on all copies, and it must be distributed only as part of "Linux 
% Installation and Getting Started". This file's use is covered by
% the copyright for the entire document, in the file "copyright.tex".
%
% Copyright (c) 1998 by Specialized Systems Consultants Inc. 
% <ligs@ssc.com>

\section{Uporaba disket in izdelava varnostnih kopij}
%\markboth{Sistemsko upravljanje}{Uporaba disket in izdelava varnostnih kopij}
\label{sec-backfloppy}
\index{datoteke!varnostne kopije|(}
\index{varnostne kopije|(}
Diskete se pogosto uporabljajo kot medij za shranjevanje varnostnih
kopij.  Če na vašem sistemu nimate priključene tračne enote, lahko
uporabljate diskete (čeprav so počasnejše in nekoliko manj
zanesljive).

Kot je bilo omenjeno, morajo biti diskete formatirane z programom
\texttt{FORMAT.COM} za MS-DOS ali programom \texttt{fdformat} za
Linux.  Ta zapiše informacije o sektorjih in sledeh, ki so primerne,
glede na zmogljivost diskete.

Nekaj imen naprav in formatov disket, ki so dostopne v Linuxu,
je podanih v tabeli~\ref{table-disk-formats}.

\begin{table}[ht]\begin{center}
\small\begin{tabular}{ll}
\hline
Gonilnik disketne naprave	& Format \\
\hline
\texttt{/dev/fd0d360}		& Dvojna gostota, 360 KB, 5{,}25 palcev.\\
\texttt{/dev/fd0h1200}		& Visoka gostota, 1{,}2 MB, 5{,}25 palcev.\\
\texttt{/dev/fd0h1440}		& Visoka gostota, 1{,}44 MB, 3{,}5 palcev.
\end{tabular}\normalsize
\caption{Formati disket za Linux}
\label{table-disk-formats}
\end{center}\end{table}

Naprave, ki se začenjajo s \texttt{fd0}, so prvi disketni pogon, ki se
v MS-DOS-u imenuje \texttt{A:}.  Imena datotek gonilnikov druge
diskovne naprave se začenjajo s \texttt{fd1}.  V splošnem jedro Linuxa
lahko zazna format diskete, ki je že bila formatirana -- lahko
preprosto uporabite \texttt{/dev/fd0} in zaznavanje formata prepustite
sistemu.  A ko prvič uporabite popolnoma nove, neformatirane diskete,
boste morda morali uporabiti določitve gonilnika, če sistem ne more
zaznati tipa disket.

Popoln seznam naprav Linuxa z imeni gonilnikov teh naprav je podan v
spisu \emph{Linux Allocated Devices} H.\ Petra Anvina (glejte
dodatek~\ref{app-info}).

Diskete lahko uporabljate tudi za hranjenje posameznih datotečnih
sistemov in z \texttt{mount} priklopite disketo, da dostopate do
podatkov na njej.  Glejte razdelek~\ref{sec-floppy}.

\subsection{Uporaba disket za varnostne kopije}
\index{disketa!kot medij za varnostne kopije}
\index{varnostne kopije!na disketi}
\index{varnostne kopije!več-enotne}
Najpreprostejši način za izdelavo varnostne kopije z uporabo disket je
s pripomočkom \texttt{tar}.  Ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{tar cvfzM /dev/fd0 /}
\end{tscreen}
bo naredil popolno varnostno kopijo vašega sistema z uporabo
disketnega pogona \texttt{/dev/fd0}.  Izbira >>\texttt{M}<< ukaza
\texttt{tar} dovoljuje, da se varnostne kopije raztezajo prek več
delov; se pravi, ko je ena disketa polna, bo \texttt{tar} prosil za
naslednjo.  Ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{tar xvfzM /dev/fd0}
\end{tscreen}
obnovi celotno varnostno kopijo.  Ta metoda se lahko uporablja tudi s
tračno enoto, priključeno na vaš sistem.  Glejte
razdelek~\ref{sec-tape-backups}.

\index{backflops@\texttt{backflops}}
\index{afio@\texttt{afio}}
Obstajajo različni drugi programi za izdelavo večdelnih varnostnih
kopij; morda bo priročen program \texttt{backflops}, ki ga najdete na
\texttt{tsx-11.mit.edu}.

Izdelava popolne varnostne kopije sistema z disketami je lahko časovno
in zmogljivostno potratna.  Mnogi sistemski upravitelji uporabljajo
politiko \textbf{diferenčnih varnostnih kopij} (angl.\ incremental
backup). % (?)
Vsak mesec se naredi popolno varnostno kopijo, vsak teden pa se naredi
le varnostna kopija tistih datotek, ki so se spremenile v zadnjem
tednu.  Če sesujete sistem sredi meseca, lahko v tem primeru preprosto
obnovite zadnjo popolno mesečno varnostno kopijo in potem po potrebi
obnovite zadnje tedenske varnostne kopije.

\index{varnostne kopije!diferenčne}
\index{find@\texttt{find}!za diferenčne varnostne kopije}
Ukaz \texttt{find} je uporaben za iskanje datotek, ki so bile
spremenjene po določenem datumu.  Veliko skriptov za upravljanje
diferenčnih varnostnih kopij lahko najdete na
\texttt{metalab.unc.edu}.
\index{varnostne kopije|)}
\index{datoteke!varnostne kopije|)}

\subsection{Varnostne kopije s pogonom Zip}\label{sec-zip-backup}

Izdelava varnostnih kopij na pogon Zip je podobna izdelavi varnostnih
kopij na diskete, a ker imajo diski Zip največkrat kapaciteto 98~MB,
je mogoče uporabiti en sam priklopljen disk Zip za en sam varnostni
arhiv.

Pogoni Zip so dostopni s tremi različnimi strojnimi vmesniki:
vmesnikom SCSI, vmesnikom IDE in vmesnikom vzporednih vrat PPA.
Podpora za pogon Zip ni vključena kot že prevedena izbira v Linuxu, a
se lahko določi ob gradnji prirejenega jedra za vaš sistem.
Stran~\pageref{kernel-ppa-driver} opisuje namestitev gonilnika za
napravo Iomega Zip.

Pogona Zip z vmesnikoma SCSI in PPA uporabljata vmesnik SCSI in
sledita poimenovalnim dogovorom za druge naprave SCSI, ki so opisani
na strani~\pageref{device-driver-names}.

Diski Zip so navadno vnaprej formatirani z datotečnim sistemom za
MS-DOS.  Lahko uporabljate bodisi obstoječi datotečni sistem MS-DOS,
ki mora biti podprt v vašem jedru Linuxa, bodisi \texttt{mke2fs} ali
podoben program za zapis datotečnega sistema za Linux na disk.

Disk Zip, ko je priklopljen kot prva naprava SCSI, je \texttt{/dev/sda4}.
\begin{tscreen}
\# \emph{mount /dev/sda4 /mnt}
\end{tscreen}

Pogosto je udobno priskrbeti dodatno točko priklopa za datotečne
sisteme diska Zip; na primer \texttt{/zip}.  Naslednji koraki, ki
morajo biti izvedeni kot \texttt{root}, bodo ustvarili točko priklopa:
\begin{tscreen}
\# \emph{mkdir /zip} \\
\# \emph{chmod 0755 /zip}
\end{tscreen}
Potem lahko uporabljate imenik \texttt{/zip} za priklop datotečnega
sistema diska Zip.

Pisanje arhivov na diske Zip je podobno arhiviranju na diskete.  Za
arhiviranje in stiskanje imenika \texttt{/etc} na priklopljen pogon
Zip bi bil uporabljen ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{tar zcvf /zip/etc.tgz /etc}
\end{tscreen}

Ta ukaz se lahko izvede iz poljubnega imenika, saj določa absolutna
imena poti.  Arhivno ime \texttt{etc.tgz} je potrebno, če pogon Zip
vsebuje datotečni sistem za MS-DOS, saj morajo tedaj imeti vse
datoteke, zapisane na disk, imena, ki zadoščajo poimenovanju datotek
tipa 8+3 v MS-DOS-u; sicer bo ime datoteke krajšano.

Podobno, izločanje tega arhiva zahteva ukaza
\begin{tscreen}
\# \emph{cd /}\\
\# \emph{tar zxvf /zip/etc.tgz}
\end{tscreen}

Za ustvarjanje, na primer, datotečnega sistema ext2 na pogonu Zip bi
podali ukaz (za \emph{nepriklopljeni} disk Zip)
\begin{tscreen}
\# \emph{mke2fs /dev/sda4}
\end{tscreen}

S pogonom Zip, priklopljenim na ta način, z datotečnim sistemom ext2,
je mogoče napraviti varnostne kopije celotnih datotečnih sistemov z
enim samim ukazom.
\begin{tscreen}
\# \emph{tar zcvf /zip/local.tar.gz /usr/local}
\end{tscreen}

Upoštevajte, da je izdelava varnostnih kopij z ukazom \texttt{tar} v
veliko primerih še vedno bolj zaželena kot preprosta izdelava
arhivskega izvoda z ukazom \texttt{cp -a}, saj \texttt{tar} ohranja
čas spremembe izvornih datotek.

\subsection{Izdelava varnostnih kopij na tračne enote}\label{sec-tape-backups}

Arhiviranje na tračno napravo brez zaustavljanja je podobno izdelavi
varnostnih kopij na disketni datotečni sistem, le z drugim gonilnikom
naprave.  Trakovi so tudi formatirani in obravnavani drugače kot
diskete.  Nekateri reprezentativni gonilniki tračnih enot za sisteme
Linux so izpisani v tabeli~\ref{table-tape-devices}.

\begin{table}[ht]\begin{center}
\small\begin{tabular}{ll}
\hline
Gonilnik tračne naprave		& Format \\
\hline
% (?) (no) rewind on close  - za tračne enote
\texttt{/dev/rft0}		& Trak QIC-117, previjanje ob zaprtju.\\
\texttt{/dev/nrft0}		& Trak QIC-117, brez previjanja ob zaprtju.\\
\texttt{/dev/tpqic11}		& Trak QIC-11, previjanje ob zaprtju.\\
\texttt{/dev/ntpqic11}		& Trak QIC-11, brez previjanja ob zaprtju.\\
\texttt{/dev/qft0}		& Disketniška tračna enota, previjanje ob zaprtju. \\
\texttt{/dev/nqft0}		& Disketniška tračna enota,
   brez previjanja ob zaprtju.\\
\end{tabular}\normalsize\rm
\caption{Gonilniki tračnih enot}
\label{table-tape-devices}
\end{center}\end{table}
Disketniške tračne enote % (?) floppy tape drives
uporabljajo krmilnik disketnega pogona in jih nadzoruje gonilnik
naprave ftape, ki je pokrit spodaj.  Namestitev modula za gonilnik
naprave ftape je opisana na strani~\pageref{ftape-module}.  Tračne
enote SCSI so naštete v tabeli~\ref{table-scsi-devices}.

Za arhiviranje imenika \texttt{/etc} na tračno enoto z uporabo
ukaza \texttt{tar} uporabite ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{tar cvf /dev/qft0 /etc}
\end{tscreen}

Podobno za izločitev datotek s traku uporabite ukaza
\begin{tscreen}
\# \emph{cd /} \\
\# \emph{tar xvf /dev/qft0}
\end{tscreen}

Ti trakovi morajo biti pred uporabo formatirani, tako kot diskete.
Gonilnik ftape lahko formatira trakove pod Linuxom.  Za formatiranje
traku formata QIC-40 uporabite ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{ftformat -{}-format-parameter qic40-205ft -{}-mode-auto -{}-omit-erase -{}-discard-header}
\end{tscreen}
Druge tračne enote imajo lastno programje za formatiranje.  Preverite
strojno dokumentacijo za tračno enoto ali dokumentacijo za gonilnik
naprave za Linux, ki ji pripada.

Preden se trakovi lahko odstranijo iz enote, morajo biti previti in
V/I vmesni pomnilniki zapisani na trak.  To je analogno odklopu
diskete, preden jo izvržemo, saj tračni gonilnik tudi predpomni
podatke.  Standardni ukaz Unixa za nadzor operacij tračne enote je
\texttt{mt}.  Vaš sistem morda ne bo ponujal tega ukaza, odvisno od
tega, ali ima zmožnosti uporabe tračne enote.  Gonilnik ftape ima
podoben ukaz, \texttt{ftmt}, ki se uporablja za nadzor tračnih
operacij.

Za previjanje traku, preden ga odstranite, uporabite ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{ftmt -f /dev/qft0 rewoffl}
\end{tscreen}
Seveda nadomestite ustrezni gonilnik tračne enote za svoj sistem.

Priporočljivo je tudi ponovno napenjanje traku, preden pišete nanj,
saj so magnetni trakovi občutljivi za natezanje.  Ukaz se glasi
\begin{tscreen}
\# \emph{ftmt -f /dev/qft0 retension}
\end{tscreen}

Za branje statusa tračne enote s formatiranim trakom v enoti, izdajte
ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{ftmt -f /dev/qft0 status}
\end{tscreen}

\subsection{Uporaba disket kot datotečnih sistemov}\label{sec-floppy}
\index{datotečni sistem!na disketi}
\index{disketa!datotečni sistemi na njej}
\index{mke2fs@\texttt{mke2fs}!za diskete}
Datotečni sistem na disketi lahko ustvarite, kot bi ga ustvarili
na particiji trdega pogona.  Na primer,
\begin{tscreen}
\# \emph{mke2fs /dev/fd0 1440}
\end{tscreen}
ustvari datotečni sistem na disketi v \texttt{/dev/fd0}.  Velikost
datotečnega sistema mora ustrezati velikosti diskete.  3{,}5" diskete
visoke gostote so velike 1{,}44 megabajtov ali 1440 blokov.  5{,}25"
diskete visoke gostote so velike 1200 blokov.  Če sistem ne more
samodejno zaznati kapacitete diskete, je nujno določiti velikost
datotečnega sistema v blokih.

\index{priklop|(}
\index{mount@\texttt{mount}!priklop disket z}
\index{disketa!priklop}
Za dostopanje do diskete morate priklopiti datotečni sistem, ki je
na njej.  Ukaz
\begin{tscreen}
\# \emph{mount /dev/fd0 /mnt}
\end{tscreen}
bo priklopil disketo v \texttt{/dev/fd0} na imenik \texttt{/mnt}.
Zdaj se bodo vse datoteke na disketi pojavile pod imenikom
\texttt{/mnt} na vašem pogonu.
%%  The >>\texttt{-t ext2}<< specifies an ext2fs file system type.
%% If you created another type of file system on the floppy, you'll
%% need to specify its type to the \texttt{mount} command.

\textbf{Točka priklopa}, imenik, kamor priklopite datotečni sistem,
mora že obstajati, ko uporabljate ukaz \texttt{mount}.  Če še ne
obstaja, jo ustvarite z ukazom \texttt{mkdir}, kot je opisano na
strani~\pageref{sec-zip-backup}.

Glejte stran~\pageref{sec-manage-fs} za več informacij o datotečnih
sistemih, priklapljanju in točkah priklopa.
\index{priklop|)}

\index{odklop}
\index{disketa!odklop}
\index{umount@\texttt{umount}!odklop diskete z}
\blackdiamond
Upoštevajte, da se ves V/I za disketo predpomni enako kot V/I za trdi
disk.  Če spreminjate podatke na disketi, morda ne boste videli lučke
na disketni enoti, dokler jedro ne izprazni svojega V/I vmesnega
pomnilnika.  Pomembno je, da ne odstranite diskete, dokler je ne
odklopite z ukazom
\begin{tscreen}
\# \emph{umount /dev/fd0}
\end{tscreen}
Disket ne smete preprosto zamenjati, kot bi to storili v sistemu
MS-DOS.  Vsakič, ko zamenjate disketo, uporabite \texttt{umount} za
prvo disketo in \texttt{mount} za naslednjo.
