<chapter id="h2-rules"><title>A Biblia értelmezésének szabályai (Hermeneutikai)</title>
<para>Már tanultunk a hármas szabályról: jelentés, környezet, 
kereszthivatkozás. Most szeretnénk ezt kiterjeszteni a bibliai 
hermeneutikába való rövid bevezetéssel, aminek a célja, hogy felfedezzük az 
eredeti szerző szándékának jelentését (és a Szerzőét !). Míg a szakaszok 
alkalmazása sok lehet, addig értelmezésüket tekintve csak egy a helyes. Maga 
az írás mondja, hogy egyetlen szó sem támad az igében saját magyarázatból (2 
Pét. 1:20 <quote> Tudván először azt, hogy az írásban egy prófétai szó sem 
támad saját magyarázatból.</quote>). Bizonyos szabályok segítenek a helyes 
megértés felfedezése felé, ezeknek a szabályoknak a mellőzése az emberek 
számára csak a sok bajt hozta, maguknak és követőiknek is. 2 Pét. 3: 16 
<quote>a melyekben vannak némely nehezen érthető dolgok, a miket a 
tudatlanok és állhatatlanok elcsűrnek-csavarnak, mint egyéb írásokat is, a 
magok vesztére.</quote></para>

<para>Hogyan fedezhetjük akkor fel az eredeti jelentést? Mondjuk fordítson 
figyelmet arra a versre, amely nem tiszta önnek. Hogyan tanulmányozza? 
Jegyezze meg ezeket a szabályokat:</para>

<section id="h2-rules-exact"><title>1. szabály - értelmezés a szavak egzakt jelentése alapján</title>
<para>Legprecízebbek akkor lehetünk, ha az egzakt eredeti jelentését vesszük a 
szavaknak. Próbálja meg a szavak eredeti jelentését megtalálni a következő 
lépések követésével:</para>

<orderedlist>
	<listitem>
		<formalpara><title>Definíció</title>
		<para>Keresse meg a meghatározást a görög vagy héber szótárban. Az igéknél az 
igeidő is döntő fontosságú.</para>
		</formalpara>
	</listitem>
	
	<listitem>
		<formalpara><title>Kereszthivatkozások</title>
		<para>Hasonlítsa össze az Írást az Írással. Figyelje meg, hogy ugyanaz a görög 
vagy héber szó (nem a magyar fordítás) előfordulásai tisztázhatják, vagy új 
megvilágításba helyezhetik a meghatározást. Ugyanaz a szerző hogyan 
használta a szót máshol? Más szerzők? A hivatkozási segédletek adhatnak még 
értelmezési segítséget a szó használatában akár nem bibliai szövegekben 
is. Miért kell nekünk eredeti nyelven is megnéznünk, miért nem elég a 
magyar? <emphasis>Azért mert több görög szónak lehet ugyanaz a magyar 
fordítása, és a görög szavaknak lehetnek eltérő jelentésárnyalata 
is.</emphasis></para>
		</formalpara>
	</listitem>
</orderedlist>

<section id="h2-rules-exact-crossref-ex1a"><title>1A példa</title>
<para>Jn. 20:17 <emphasis>"Ne érints"</emphasis> keményen hangzik, nem? Úgy 
hangzik, mintha Jézus nem akarta volna, hogy érintsék most, hogy feltámadt, 
mintha túl szent, vagy ilyesmi lenne. Ám ez korántsem helyes feltevés, 
nézzünk utána  Spiros Zodhiates' <emphasis>The Complete Word Study New 
Testament</emphasis> (AMG Publishers, 1991). művében.</para>

<para>Meghatározás: a János 20:17 ben található szó "érints" mellett a pim680 
számot láthatjuk , ami a Strong -féle görög szótárra hivatkozik: "680: 
haptomai a hapto származéka (681), érints.  Pontos jelentése tartani 
valamit/valakit, hatást gyakorolva rá... Megkülönböztetendő a pselaphao 
(5584) szótól, melynek jelentése valaminek a felszínét érinteni. Most nézzük 
a pim jelentését: Present Imperative Active: "Aktív beszéd, utasítást adhat 
valaminek a jövőbeli megcselekvésére, tagadó módban valamilyen cselekedet 
befejezésére." Ez itt egy negatív parancs, vagyis felszólítás arra, hogy 
fejeződjön be valami, ami éppen történik. Vagyis mit találtunk?  </para>
<para><emphasis>Mary is already clinging to Jesus, and he is saying to stop holding him!</emphasis></para>
</section>

<section id="h2-rules-exact-crossref-ex1b"><title>1B példa</title>
<para>Jakab 5:14 ben  olvashatjuk: <emphasis>Hívja magához a gyülekezet véneit, és 
imádkozzanak felette, megkenvén őt olajjal az Úrnak nevében.</emphasis> Mi 
ez a megkenés?</para>
<para>Az aleipho (218) - "beolajozni" (Strong's szótár), de van egy másik szó is 
amit a "megken" szóval fordíthatunk, ez a chrio (5548) - "bekenni, 
bedörzsölni olajjal, hivatalra, vagy vallási szolgálatra felszentelni" 
(Strong's). Mivel ez ige, vizsgáljuk meg az igeidőt is, "apta" befejezett 
melléknévi igenév, ami egyszerű cselekményre utal, az igéhez való viszonya 
szerint, ha átmeneti a kapcsolat, akkor arra utal, hogy a mondaton belüli 
főigét megelőzően a cselekmény befejeződött" (Zodiathes 851.o)</para>

<itemizedlist>
<listitem><para>Az aleipho kereszthivatkozásai:
	<orderedlist>
		<listitem><para>Mt. 6:17 Te pedig mikor bőjtölsz, kend meg a te fejedet</para></listitem>
		<listitem><para>Mk. 16:1 [az asszonyok] drága keneteket vásárlának, hogy elmenvén, megkenjék 
őt.</para></listitem>
		<listitem><para>Mk 6:13  és olajjal sok beteget megkennek és meggyógyítnak vala.</para></listitem>
		<listitem><para>Lk. 7:38 [...] csókolgatá az ő lábait, és megkené drága kenettel.</para></listitem>
		<listitem><para>Jn. 12:3 Mária [...] megkené a Jézus lábait, és megtörlé annak lábait a 
saját hajával; a ház pedig megtelék a kenet illatával.</para></listitem>
	</orderedlist></para>
</listitem>

<listitem><para>Chrio kereszthivatkozásai:
	<orderedlist>
		<listitem><para>Lk. 4:28 <quote>Az Úrnak lelke van én rajtam, mivelhogy felkent engem, hogy 
a szegényeknek az evangyéliomot hirdessem [...]</quote></para></listitem>
		<listitem><para>ApCsel 4:27 [...] egybegyűltek a te szent Fiad, a Jézus ellen, a kit 
felkentél, [...]</para></listitem>
		<listitem><para>ApCsel 10:38 A názáreti Jézust, mint kené fel őt az Isten Szent Lélekkel és 
hatalommal, </para></listitem>
		<listitem><para>2 Kor. 1:21 A ki ... megken minket, az Isten az;</para></listitem>
	</orderedlist></para>
</listitem>
</itemizedlist>

<para>Vagyis mi a különbség az aleipho és a chrio között? Tekintsen vissza a 
kereszthivatkozásokra és definíciókra és foglaljuk össze a különbséget: 
<emphasis>&quot;aleipho&quot; az olaj gyakorlati használata, 
&quot;chrio&quot; pedig a szellemi</emphasis></para>

<para>Egy példázat (bár a szó nincs használva) az olaj gyakorlati használatáról 
abban az időben, a jó szamaritánus esete, mikor gondoskodott a megvert 
emberről, olajat és bort tett a sebeire. Tehát az olaj gyógyszer volt abban 
az időben.
</para>
<para>Akkor használjuk azt, amit éppen most tanultunk a Jakab 5:14 esetére 
<emphasis>Beteg-é valaki köztetek? Hívja magához a gyülekezet véneit, és 
imádkozzanak felette, megkenvén őt olajjal az Úrnak nevében.</emphasis> A 
"megkenvén" szellemi vagy gyakorlati? Gyakorlati! </para>
<para>
Tehát a görög igeidő szerint is a megkenvén helyesebben fordítva talán "már 
megkenve" vagyis a sorrend szerint előbb megkenni, majd imádkozni "az Úrnak 
nevében" vagyis az ima történik az Úr nevében, nem a 
megkenetés. Gyakorlatiasan ez az ige azt mondja, a vének előbb adjanak 
orvosságot, majd imádkozzanak a betegért az Úr nevében.  Ugye milyen világos 
az egyensúlya a gyakorlatinak és a szelleminek a mi Urunkban! 
</para>
</section>
</section>

<section id="h2-rules-context">
<title>2. szabály - értelmezés a bibliai szövegkörnyezetében</title>
<para>Értelmezze az írást az írással való harmóniájában. Mit mondanak a versek? Mi 
a fejezet témája? a könyvé? Az ön értelmezése egyezik vele? Ha nem, az 
baj. Általában a szövegkörnyezet megad mindent ami szükséges a szakasz 
helyes értelmezéséhez. A szövegkörnyezet a kulcs. Ha ellentmondás marad 
bennünk, miután megpróbáltuk értelmezni a szöveget a szövegkörnyezetében, 
tovább kell keresnünk.</para>

<section id="h2-rules-context-ex2a"><title>2A példa</title>
<para>Az előző leckében tekintettük meg a Jn. 3:5 <emphasis>"születik víztől és 
Lélektől"</emphasis> igét. A szövekgörnyezetben mi az a víz, amit itt jelez?</para>
<para>Nem a vízkeresztség kérdéséről beszél itt, ami nagy váltás lenne arról a 
témáról, amiről Jézus és Nikodémus beszél. tekintsünk el a hirtelen 
témaváltástól, mert ez jelezheti, hogy az értelmezés félresiklott! A víz a 
magzatvíz, "születni víztől" = természetes születés.</para>
</section>
<section id="h2-rules-context-ex2b"><title>2B példa</title>
<para>1 Kor. 14:34 <quote> A ti asszonyaitok hallgassanak a 
gyülekezetekben,</quote> együtt vizsgálandó az 1 Kor. 11:5-tel <quote>Minden 
asszony pedig, [...] imádkozik avagy prófétál, [...]</quote></para>
</section>
<section id="h2-rules-context-ex2c"><title>2C példa</title>
<para>ApCsel 2:38 <quote> Péter pedig monda nékik: &quot;Térjetek meg és 
keresztelkedjetek meg mindnyájan a Jézus Krisztusnak nevében a bűnöknek 
bocsánatjára; &quot;</quote>. Ez a rész a bemerítés/keresztelés általi 
újjászületésről szól? Ha ez az egyetlen igerész állna rendelkezésünkre, 
levonhatnánk ezt a következtetést.  Ám a tiszta tanítás fényében máshol az 
újjászületés Krisztusban való hit által történik meg, ahogy máskülönben 
megérthettük. Péter sürgetése a bemerítkezésre/keresztelésre egy mód arra 
tekintve, hogy a hallgatósága válaszoljon az örömhírre. Ha a 
bemerítés/keresztelés lenne az út az újjászületéshez, hogyan írhatta Pál az 
1 Kor. 1:17 -ben<emphasis> Mert nem azért küldött engem a Krisztus, hogy 
kereszteljek, hanem hogy az evangyéliomot hirdessem</emphasis>?
</para>
</section>
</section>

<section id="h2-rules-hcontest">
<title>3. szabály - értelmezés a történelmi és kulturális környezetben</title>
<para>
Először ne azt kérdezzük <quote> Mit jelent ez számomra</quote>, hanem 
<quote>Mit jelentett ez az eredeti olvasói számára?</quote> Csak ez után 
tegyük fel a kérdést: <quote>Mit jelent ez számomra?</quote> Be kell 
tekintenünk a szerző és hallgatósága történelmi és kulturális hátterébe.</para>

<section id="h2-rules-hcontest-ex3a"><title>3A példa</title><para>  <quote>Három nap és három éjjel</quote> (Mt. 12:40) vezethetett egyeseket a 
"Szerdai keresztre feszítés elmélete" kigondolására, pl. az Armstrong 
kultusz követőit. Hogyan halhatott meg Jézus péntek délután, és támadhatott 
fel vasárnap reggel, vagyis "harmadnapon feltámadni" (Mt. 16:21)? A "három" 
és "nap" szó szerint vétele nem segít a látható ellentmondás feloldásában.</para>
<para>Szükségünk lesz egy kis történelmi csemegére: A zsidó nép bármely részét a 
napnak teljes napként számolták, úgy, mint ahogyan mi sem számolhatjuk a 
vizesvödröket részben. (ha hat és fél vödör vizünk van, mi is azt mondjuk, 7 
vizesvödör van ott, igaz, egyik félig tele). Ugyanígy a zsidók a megkezdett 
napszakokat is teljes napként számolták, és a napok este 6-kor kezdődtek, és 
este 6-kor végződtek. Így péntek délután 3-6 : első nap. Péntek este 6 -tól 
szombat este 6 -ig : második nap, szombat este 6 -tól vasárnap reggel 5-ig a 
harmadik nap. A kulturális környezet megértése megkímélhet a bajoktól.</para>
</section>

<section id="h2-rules-hcontest-ex3b"><title>3B példa</title><para>1 Móz. 15:7-21. Ábrahám idejében az állatok kettéhasítása, majd a részek 
között áthaladás megszokott módja volt a szövetségek megkötésének. Mindegyik 
fél átsétált a részek között zálogát adva, hogy ugyanez történjen vele is, 
ha nem a szövetség szerint él. Ám ebben az esetben csak az Úr sétált 
keresztül, így ez egyoldalú szövetség.</para>
</section>
</section>

<section id="h2-rules-normal"><title>4. szabály - értelmezés a szavak hétköznapi értelmében</title>
<para>A szó szerinti nyelvet szó szerint, a jelképes nyelvet jelképesként kell 
értelmezni. Figyelnünk kell a kifejezésekre, melyeknek speciális jelentésük 
is lehet.</para>

<section id="h2-rules-normal-ex4a"><title>4A példa</title>
<para><quote>gonosz szem</quote> Mt. 6:23-ban</para>
<para>1.szabály a "gonosz" és a "szem" jelentése nem segít most. 2. szabály, 
szövegkörnyezet: még jobban összezavar bennünket, nem illik sem az előtte 
lévő, sem a következő részekhez, ez  arra figyelmeztet, hogy nem helyesen 
értelmezünk!</para>
<para>Amit itt láthatunk, az egy héber kifejezés, <quote>gonosz 
szem</quote>. Keressük meg, máshol hogyan használják ezt a kifejezést: 
Mt. 20:15 "<emphasis>Avagy nem szabad-é nékem a magaméval azt tennem, amit 
akarok? avagy a te szemed azért gonosz, mert én jó vagyok?</emphasis>" Itt 
azt láthatjuk, hogy ez a kifejezés a fukar és irigy. Menjünk vissza Mt. 6 
-hoz, és jegyezzük meg, hogy ez az értelmezés hogyan kapcsolja össze a 
szöveget.</para>
</section>

<section id="h2-rules-normal-ex4b"><title>4B példa</title>
<para>Ésa. 59:1 <quote> Ímé, nem oly rövid az Úr keze,</quote></para>
<para>5 Móz. 33:27 <quote>alant vannak örökkévaló karjai;</quote></para>
<para>
A testrészekre hivatkozást az Utolsó Napok Szentjei használják arra, hogy 
bemutassák, hogy Isten egykoron olyan ember volt, mint mi vagyunk. Egyszer 
meggyőztek embereket, hogy menjenek és tanítsák azt, hogy Isten lehet 
belőlünk, mint Ő! Egy előadáson, amelyet ők tartottak, egy csoport Mormon 
elöljáró kihívta Walter Martint (a <emphasis>Kingdom of the Cults</emphasis> 
szerzője) egy hasonló versek listájával. Dr. Martin ekkor megkérte a 
Mormonokat, hogy csak egy verset olvassanak még hozzá: Zsolt. 91:4 
<quote>Tollaival fedez be téged, és szárnyai alatt lészen oltalmad;</quote> 
W.M azt mondta ekkor: <quote>ugyanezen értelmezési szabályok alapján 
bebizonyítható, hogy Ő madár</quote>. A Mormonok nevetésben törtek ki, amint 
megértették az álláspontjuk nevetségességét.
</para>
</section>
</section>

<section id="h2-rules-parables"><title>5. szabály - a példázatok értelmének megértése, különbség a példázat és az 
allegória közt</title>
<para>Az allegória: <emphasis> történet, melyben minden elemnek külön jelentése 
van.</emphasis></para>
<para>Minden példázat egyben allegória is, igaz, vagy hamis?</para>

<para>Néhány példázat allegória, például a magvető példázata allegória: a magok 
Isten igéi, a bozótok az aggódás, kapzsiság stb. Mégis a legtöbb példázat 
nem allegória, hanem egyszerűen csak olyan történet, ami illusztrálja a 
mondanivalót. Veszélyes lehet tanokat kidolgozni a példázatok alapján, 
összezavarhatnak. A tiszta írás alapján kell kidolgoznunk a véleményünket, 
ha egy példázat alátámasztja, az csak jó.</para>

<section id="h2-rules-parables-ex5a"><title>5A példa</title>
<para>Az özvegyasszony és a hamis bíró példázata a Lk.18:1-8 szerint. Ez a 
történet egy dolgot tanít: merészségre az imában. Ha ezt allegóriaként 
tekintjük, mit kapunk?</para>
<para>Egy sor durva dolog jön az értelmezésbe: Isten vonakodva védi az özvegyek 
jogait, az ima "bosszantja" Őt, stb.</para></section>

<section id="h2-rules-parables-ex5b"><title>5B példa</title>
<para>A hűtlen sáfár példázata (Lk.16:1-9.), ez vajon allegória? </para>
<para>A sáfárt egy dolog vezette: a ravaszsága, hogy mit tegyen akkor, amikor már 
nem lesz az. De nem tanácsolta a saját etikátlan magatartását, a gazdája 
becsapását. </para>
</section>

</section>
</chapter>
